Головуючий у 1 інстанції Міхєєва І.М.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

секретар Єфремова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та процентів, нарахованих за користування кредитом, посилаючись на те, що 04 березня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 12300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30 листопада 2017 року загальна заборгованість відповідача становить 117000,00 гривень, а саме: 11830,38 грн. заборгованість за кредитом; 105169,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 04 березня 2010 року в розмірі 117000,00 гривень та судовий збір у розмірі 1762 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2018 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04 березня 2010 року в розмірі 26 851 гривня 65 коп., а також судовий збір у розмірі 1762 грн. В задоволенні інших вимог відмовлено.

З даним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилався на те, що суд не повно з'ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача до суду не з'явилася, повідомлена про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Згідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом правильно встановлено, що 04 березня 2010 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з анкетою-заявою про бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць (27,6 % на рік) із розрахунку 360 днів на рік, на якій є підпис ОСОБА_1 про те, що він ознайомлений та згоден із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

ОСОБА_1 в Анкеті - заяві підтвердив, що ознайомився та згоден з наданими йому в письмовому вигляді Умовами та Правилами надання банківських послуг (затверджених наказом банку від 06 березня 2010 року № Сп-2010-256 ) та Тарифами банку. У заяві також зазначено, що умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, і відповідач зобов'язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Під час дії даного кредитного договору кредитний ліміт банком неодноразово змінювався, зокрема в період 11 грудня 2013 року кредитний ліміт був збільшений до 12300,00 грн., а останній раз 01 грудня 2014 року був знижений до 1634,04 грн., вказані грошові кошти були перераховані відповідачу на платіжну картку, що вбачається з виписки по картковому рахунку клієнта та розрахунку заборгованості.

Згідно з п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

За змістом пункт 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов).

Судом встановлено, що платіжні картки за даним кредитним договором, укладеним між сторонами, неодноразово перевипускались, строк дії останньої отриманої відповідачем платіжної картки № НОМЕР_1 - червень 2017року.

Обставини щодо укладення кредитного договору та отримання кредитних карток відповідачем не спростовуються, та підтверджуються паспортними даними, які ОСОБА_1 особисто засвідчував при укладанні договору, випискою по картковим рахункам.

Статтею 367 частиною 1 передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідача та на те, що надана йому банком картка була викрадена, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи. Зокрема з витягу з ЄРДР від 15 квітня 2014 року наданого відповідачем не вбачається, що в нього була викрадена картка за даним кредитним договором, а з виписки по картковим рахункам відповідача випливає, що останній активно користувався кредитними коштами та сплачував проценти за користування ними 26 вересня 2014 року включно.

З розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором № б/н від 04 березня 2001 року станом на 30 листопада 2017 року становить 117000,00 грн, з яких: 11830,38 грн - заборгованість за кредитом, 105169,62 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Судом правильно встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу порушив свої зобов'язання перед банком.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2018 року.

Суддя