Справа № 2-746/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Швидченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та примусове зняття їх з реєстраційного обліку.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі зареєстровані у квартирі, хоча більше десяти років у ній не прорживають.

Реєстрація відповідачів у квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по комунальних послугах та порушує її право розпоряджатися квартирою, оскільки вона не в змозі відчужити квартиру, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися з позовом до суду.

Позивач подала до суду заяву, підписану представником позивача, про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності або про причини неявки, заперечень, відзивів на позов від відповідачів до суду не надходило.

Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до даних не засвідченої належним чином копії довідки ( форма № 3 ), виданої 31 серпня 2016 року Житлово-будівельним кооперативом «Победа» (а.с.9), у квартирі АДРЕСА_1, зареєстрована позивач ОСОБА_1, 1941 року народження, її син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_3

Як вбачається з даних довідок Житлово-будівельного кооперативу «Победа» від 31 серпня 2016 року та 06 лютого 2017 року (а.с.а.с. 21, 22) ОСОБА_1 дійсно є власником квартири АДРЕСА_1. На протязі останніх трьох років ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мешкають за іншою адресою.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном (квартирою) на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Так, позивачем не надано правовстановлюючих документів на квартиру, доказів реєстрації права власності, витягу з відповідного реєстру, якими б підтверджувалося право власності позивача на квартиру та реєстрації сторін у квартирі.

Позивачем не надано доказів, що вона є одноосібним власником квартири, а зареєстровані у квартирі особи є лише членами сім'ї власника квартири.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності відповідачів у квартирі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом з примусовим зняттям з реєстрації є необгрунтованими.

Зважаючи на викладене, оскільки позов є необґрунтованим, викладені у ньому обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 40, 49, 141, 263-265, 268, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, 257, 261 ЦК України, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_1.

Суддя Л.І. Кізюн