Справа № 307/865/18
Провадження № 2/307/750/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Цонинець Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тиводар Марішкуци Андріївни про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тиводар Марішкуци Андріївни про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою укладено 20 грудня 1991 року. На момент реєстрації шлюбу його прізвище було «Тиводар», але в 2004 році він змінив прізвище на «Алб», про що відділом ДРАЦСу Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в Книзі реєстрації зміни імені від 23 липня 2004 року зроблено відповідний актовий запис за №68. На підставі даного актового запису зміни імені відповідно були внесені і зміни до актового запису про шлюб: прізвище нареченого до реєстрації шлюбу та після реєстрації шлюбу було змінено з «Тиводар» на «Алб». Сімейне життя не склалося, між ними не було взаємного порозуміння, та на грунті цього постійно виникали сварки та непорозуміння. У звязку з цим вони у 2008 році припинили шлюбні відносини і майже 10 років проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, відносин ніяких не підтримують. Їхній шлюб існує лише формально, в кожного з них своє особисте життя та наміру примиритися вони не мають. За таких обставин вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з Тиводар Марішкуцою Андріївною суперечитиме їхнім інтересам. Діти в них вже повнолітні та проживають окремо зі своїми сімями. Просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу в його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча була належним чином повідомлена про судове засідання, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу в її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 1991 року і від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

23 липня 2004 року позивач змінив своє прізвище з Тиводар на Алб, що стверджується свідоцтвом про зміну імені.

Сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків.

Наданий сторонам строк для примирення бажаних наслідків не дав і вони не примирилися.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 200, 209, 249, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та Тиводар (Алб) Марішкуцою Андріївною, який зареєстровано 20 грудня 1991 року у виконкомі Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №57, розірвати.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Головуючий: В.І. Бобрушко