Справа № 727/9975/17
Провадження № 4-с/727/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дію або бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевича Андрія Вітольдовича, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевича А.В., мотивуючи скаргу тим, що 27.09.2017р. мною отримано постанову та акт про передачу майна стягувачу, винесені старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевичем A.B. Оскаржувані дії державного виконавця проводяться у рамках виконавчого провадження № 50496858 від 15.03.2016 р. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-179 від 28.01.2016 р. Постановою старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевича A.B. даний виконавчий документ прийнято до виконання. Арештований по даному провадженню транспортний засіб марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, д.н.з СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, було передано на реалізацію. В подальшому після третіх торгів, які не відбулися ОСОБА_3 було запропоновано Банку залишити за собою вказаний рухомий об'єкт. Листом від 11.09.2017 р. Стягувач виявив бажання залишити за собою вказане майно. Разом з цим особа, яка підписала даний лист не володіє повноваженнями приймати рішення щодо прийняття майна в рахунок погашення заборгованості. Старший державний виконавець ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевич A.B. не встановив повноважень начальника відділу реструктуризації заборгованості ОСОБА_4 та виніс постанову про передачу майна стягувачу та акт про передачу майна стягувачу. Вважає, що старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевичем А.В. винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу від 15.09.2017 року неправомірними та просив їх скасувати. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить скаргу задовольнити.

Відповідно до ухвали від 04.12. 2017 року до участі в справі було залучено ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Чернівецьке регіональне управління.

Скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відомостей про поважність причини неявки в судове засідання не надав.

Особа - рішення, дія або бездіяльність, якої оскаржується, старший державний виконавець ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевич A.B. в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Чернівецьке регіональне управління, за довіреністю ОСОБА_5 в судове засіданні також не з»явився, відомостей про поважність причини неявки суду не повідомив.

Відповідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України визначено, що неявки стягувача, боржника та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Розглянувши матеріали справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що в провадженні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду №50496858 від 15.03.2016 р. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-179 від 28.01.2016 р.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевича A.B. виконавчий документ №50496858 від 15.03.2016 р. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-179 від 28.01.2016 р. прийнято до виконання. Під час примусового виконання арештований транспортний засіб марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, д.н.з СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, було передано на реалізацію та проведено електронні торги. Після третіх торгів, які не відбулися старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевичем A.B. було запропоновано Банку залишити за собою вказаний рухомий об'єкт.

Заявою від 11.09.2017 р. стягувач, а саме: начальник відділу реструктуризації заборгованості та стягнення філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 надали згоду на отримання арештованого транспортного засобу марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, д.н.з СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3 та просив: винести постанову про передачу нереалізованого майна; за фактом фактичної передачі майна скласти акт; зняти всі арешти та заборони з транспортного засобу не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів про передачу майна (а.с.25-26).

Згідно протоколу №277757 проведення третіх електронних торгів від 21.06.2017 року транспортного засобу марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, д.н.з СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, торги не відбулися за стартовою ціною 219050,00 грн. на підставі відмови від сплати належної грошової суми.

Статтею 61 п.6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

Пунктом 9 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

На підставі листа - повідомлення філії Чернівецького обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України №122.20-12/263 від 11.09.2017 року, стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення за ціною 219050 грн., старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевичем A.B. постановою про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.09.2017 року, постановлено передати стягувачу ЧФ АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2-179/12 від 28.01.2016 року, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці, транспортний засіб марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, д.н.з СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.23). Крім цього, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3, після винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.09.2017 року, було складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.09.2017 року, відповідно до якого стягувачу ЧФ АТ «Ощадбанк» передається у власність транспортний засіб марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, д.н.з СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, що належить боржнику ОСОБА_2 на підставі правовстановлюючих документів, в рахунок погашення суми боргу в розмірі 219050 грн. згідно з виконавчим документом: виконавчий лист №2-179/12 виданий 28.01.2016 року.

Старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевичем A.B. було перевірено повноваження начальника відділу реструктуризації заборгованості та стягнення філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4, який надав згоду на отримання арештованого транспортного засобу марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, д.н.з СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, у відповідності до довіреності, наданої ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_6 від 01.02.2017 року (а.с.27).

Згідно вимог ст.74 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби шодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

Так відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 і 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначене значне коло прав сторін виконавчого провадження.

Положеннями ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначені обов'язки і права державного виконавця. Зокрема право виконавця на передачу арештованого майна на зберігання.

Відповідно до п. 4.2.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту, від 02.04.2012, N 512/5, уразі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім'я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім'я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується державним виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія акта опису та арешту майна.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Главою 24 ЦК України регламентовано безпосередньо порядок набуття права власності на майно, так право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.) ст. 334 ЦКУ, п.9. ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено складання акту за фактом передачі майна. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Передачею визнається фактичне вручення майна набувачеві, здача його перевізникові чи організації зв'язку для відправлення, пересилання. Під передачею також слід розуміти фактичне надходження майна у володіння набувача, а також передачу йому товаро- розпорядчого документа. Вручення даного документа означає передачу набувачу всіх повноважень з розпорядження майном. Набувач, якому переданий в установленому законом порядку товарно-розпорядчий документ, набуває права шляхом здійснення правочинів з даним документом продати товар, заставити його тощо.

У відповідності до п. 9. ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною, тому повинно бути передано майно стягувачу в рахунок погашення боргу, а виконавець повинен винести постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Державним виконавцем винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в автоматизованій системі виконавчих проваджень, які направлені стягувачу та боржнику. Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення), державний виконавець до Системи обовязково вносить відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Верховниу Суд Україн в правових позиціях (в справі за № 6-1655цс16) встановив, що існують особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. ому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_7 проти України" (Заява N 40450/04) Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Передбачена ст.62 Закону процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов'язків (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України). Однак за своєю правовою природою таку процедуру разом з відповідними постановою та актом державного виконавця не можуть бути ототожнені з процедурою відчуження майна з прилюдних торгів.

Отже, за сукупністю досліджених доказів по справі, співмірності з вимогами закону, суд вважає, що дії державного виконавця є протиправними.

З аналогічних і вище зазначених обставин було визнано дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа Шевченківського районного суду №2-179/12 від 28.01.2016 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (р/р №373949020, МФО 356334, ) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 386550,55 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. протиправними та скасовано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.09.2017 року № 50496858, що вчинений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа Шевченківського районного суду №2-179/12 від 28.01.2016 року. Разом з цим, суд на підставі досліджених по справі доказів, вважає, що підстави для скасування постанови про передачу майна стягувачу від 15.09. 2017 року відсутні; в цій частині дії державного виконавця відповідали вимогам чинного закону.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається скаржник, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 447, 451 ЦПК України, ст.ст.2, 11, 18, 74, 82 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на рішення, дію або бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевича Андрія Вітольдовича - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевича Андрія Вітольдовича щодо винесення постанови та акта про передачу майна стягувачу від 15.09.2017 року неправомірними.

Скасувати акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.09.2017 року винесений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа Шевченківського районного суду №2-179/12 від 28.01.2016 року.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала підлягає апеляційному оскарженню через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Слободян Г.М.