Справа № 324/626/18
Провадження № 2-о/324/33/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Басараб А.О.,

за участю:

представника заявника адвоката ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

16 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеною заявою, вказуючи, що вона є дочкою ОСОБА_4, яка померла 26 лютого 2017 року, і після смерті якої залишилася спадщина, до складу якої входить жилий будинок з господарськими спорудами до нього, розташований у м.Пологи Запорізької області по вул.Трудова,9, та дві земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою і призначені для обслуговування жилого будинку і господарських споруд і для ведення особистого селянського господарства.

Вона, ОСОБА_3, і заінтересована особа у справі ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом першої черги до спадкового майна, яке залишилося після смерті їх матері ОСОБА_4 Інші спадкоємці у померлої ОСОБА_4 за законом і за заповітом відсутні. ОСОБА_2 заявою до нотаріальної контори заявив про не прийняття спадщини після смерті матері.

ОСОБА_4 постійно проживала і була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, а вона, заявник, проживає і зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2.

У 2008 році ОСОБА_4 з-за погіршення стану свого здоровя, яке позбавляло її можливості самостійно пересуватися і обслуговувати себе, стала проживати постійно у будинку її, заявниці, по вул.Трудова,6 у м.Пологи, де і померла 26 лютого 2017 року. З 2008 року і до смерті своєї матері вона, ОСОБА_3, здійснювала за матірю постійний догляд. Саме за останнім фактичним місцем проживання, визначеним ст.29 ЦК України, ОСОБА_4 померла.

Тобто, зазначила заявник, на час смерті (час відкриття спадщини) спадкодавець ОСОБА_4 постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з нею, заявником у справі, у звязку з чим на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємець за законом першої черги, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона, ОСОБА_3, прийняла спадщину після смерті своєї матері.

Це стало причиною того, що в строк до шести місяців після відкриття спадщини вона не зверталася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Це свідчить про те, що вона не пропустила строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, у звязку з тим, що, постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона фактично прийняла її.

У лютому 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса щодо оформлення спадщини, яка складається з нерухомого майна, однак постановою нотаріуса від 16 лютого 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері через відсутність документального підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тому для офіційного прийняття спадщини у вигляді нерухомого майна їй, заявнику, необхідно довести факт постійного спільного проживання разом із матір'ю на час відкриття спадщини, тому що зареєстрована вона, ОСОБА_3, не за однією адресою зі своєю матірю.

Від спадщини вона не відмовлялася, на спадщину ніхто крім неї не претендує.

Спір про право на спадщину відсутній, тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

Просить постанови судове рішення, яким встановити факт, що вона, ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, яка відкрилася 26 лютого 2017 року, постійно проживала разом із своєю матірю ОСОБА_4 по день смерті матері.

У судове засідання заявник надала заяву, в якій просить справу за її заявою розглянути в її відсутність за присутності її представника адвоката ОСОБА_1 (а.с.44).

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 підтримав її заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, просив задовольнити її з зазначених у ній підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту її постійного проживання з їх матірю ОСОБА_4 на час смерті матері в будинку заявниці, оскільки це правда, що з 2008 року і до смерті матері у лютому 2017 року мати проживала у будинку ОСОБА_3 по вул.Трудова,6 у м.Пологи, оскільки ОСОБА_3 було зручніше доглядати матір, у якої погіршилося здоровя.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що з 2010 року він є зятем ОСОБА_3 Родину своєї дружини він, свідок, знає з 2009 року, коли вони з дружиною почали зустрічатися. Він з 2009 року був вхожим до будинку тещі по вул.Трудова,6 у м.Пологи, і тому йому достеменно відомо, що вже у 2009 році бабуся його дружини ОСОБА_4 проживала у будинку заявниці по вул.Трудова,6 у м.Пологи, бо бабуся хворіла. Померла ОСОБА_4 у лютому 2017 року у будинку ОСОБА_3 по вул.Трудова, 6 у м.Пологи.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що заявник і заінтересована особа у справі є її двоюрідними сестрою і братом. Їй, свідку, відомо, що ОСОБА_4 з-за стану свого здоровя з 2008 року по день смерті 26 лютого 2017 року проживала постійно у будинку ОСОБА_3 по вул.Трудова,6 у м.Пологи, бо ОСОБА_3 було простіше доглядати за нею. У ОСОБА_4 дуже хворіли ноги після інсульту, вона пересувалася на милицях, і тому ОСОБА_3 було важко «розриватися» на два подвіря. Між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 нема непорозумінь через спадщину матері.

Суд, вислухав у судовому засіданні представника заявника, заінтересовану особу, свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

З позовної заяви, копії паспортних даних заявника встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживає і зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,зворот).

З копії свідоцтва про народження серії I-ЯК №190815, виданого райбюро ЗАГС м.Пологи Запорізької області 20 березня 1969 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії II-ЖС №405080, виданого райвідділом ЗАГС м.Пологи Запорізької області 09 липня 1988 року (а.с.6,7), судом встановлено, що ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_3.

ОСОБА_4 померла 26 лютого 2017 року у м.Пологи Запорізької області, що встановлено судом з копії свідоцтва про смерть серії I-ЖС №384653, виданого Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 27 лютого 2017 року (а.с.8).

Згідно копії довідки голови квартального комітету м.Пологи №28 від 15 лютого 2018 року, ОСОБА_4, яка мешкала постійно у м.Пологи по вул.Трудова,9, у звязку зі станом здоровя з 2008 року по день смерті 26 лютого 2017 року проживала у доньки ОСОБА_3 по вул.Трудова,6 у м.Пологи (а.с.9).

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 лютого 2018 року №190/02-31 судом встановлено, що приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4 у звязку з тим, що факт спільного проживання з померлою матірю документально не підтверджений (а.с.11).

З копії спадкової справи №29/2018 року до майна померлої 26 лютого 2017 року ОСОБА_4 судом встановлено, що 16 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4, і про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Син померлої ОСОБА_2 своєю заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 16 лютого 2018 року повідомив, що на спадщину після смерті своєї матері він не претендував і не претендує, просить вважати його таким, що спадщину не прийняв (а.с.28-39).

З наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) і зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), які сформовані приватним нотаріусом Пологіського районного нотаріального округу ОСОБА_7 02 травня 2018 року за №№51761039, 51761082, встановлено, що заповіти і спадкові договори ОСОБА_4 за життя не складалися, свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом після смерті ОСОБА_4 не видавалися (а.с.38,39).

Проаналізував добуті докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_3 проживала однією родиною зі своєю матірю ОСОБА_4 у м.Пологи Запорізької області по вул.Трудова,6 по день смерті останньої - по 26 лютого 2017 року, тобто на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сімєю на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може надати заявникові можливість оформити спадкові права; приватний нотаріус своєю мотивованою постановою відмовив ОСОБА_3 в оформленні спадщини; заінтересована особа ОСОБА_2 заявив у судовому засіданні про відсутність спору між ним і заявником ОСОБА_3, даний факт може бути встановлений судом відповідно до вимог ст.315 ч.2 ЦПК України і абзацу першого пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якого якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Керуючисьст.ст.315,316,319 ЦПК України, ст.ст.29,1217-1218,1258,1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити юридичний факт того, що спадкоємець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою 26 лютого 2017 року, на час відкриття спадщини.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Кацаренко І.О.