Справа № 484/23/18
Провадження № 2/484/411/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Ярославській С.Д.

позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна. В обґрунтування зазначла, що з 2005 р. по травень 2015 р. вона мешкала однією сім'єю з ОСОБА_2 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом їздили на відпочинок. За час спільного проживання у них склались усталені відносини притаманні подружжю, в шлюбі з іншою особою ні вона ні відповідач не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3. За час спільно проживання, за спільні кошти, вони придбали трикімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 (до перейменування Дзержинського), яку зареєстрували на ім'я відповідача. На даний час між нею та ОСОБА_2 виник спір про поділ спільного майна тому вона звернулась за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.09.2015 р по справі №484/2609/15-ц про встановлення батьківства, яке набрало законної сили 28.10.2015р., встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства, спільне виховання та утримання дитини у період з 2005 р. по травень 2015 р.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №107457091 від 13.12.2017р. вбачається, що на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 02.06.2008 р. приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімой В.Ф., на праві приватної власності ОСОБА_2 належить трикімнатна квартира в АДРЕСА_2.

Згідно звіту про незалежну оцінку майна середньо-ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 складає 334577,00грн., що складає 12310$ (еквівалент по курсу НБУ 27,1771 грн./$ на 13.12.2017р.)

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст. 60 глави 8 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа № 6-148цс12).

Отже, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будьякі види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що рішенням суду в цивільній справі про встановлення батьківства вже встановлені такі обставини як проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства, що виключає необхідність їх доказування в іншій справі за участю тих самих сторін, а факт придбання квартири в період спільного проживання підтверджено наявними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов заовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає по АДРЕСА_3) однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає по АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) з 31.12.2005 року по травень 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області, через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне судове рішення складено 06.04.2018 року.

СУДДЯ: