Провадження № 22-ц/801/30/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К.П.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуСправа № 127/26279/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Панасюка О. С., Якименко М. М.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_3 ,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки піклування Вінницької міської ради, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інна Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Гуменюка К. П. в м. Вінниці, дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки піклування Вінницької міської ради, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу - Скутельник І. А. про визнання недійсним договору дарування ? частки квартири та скасування державної реєстрації права власності на зазначену частку квартири.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_4 03 жовтня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, укладено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_4 подарувала належну їй ? частку квартири ОСОБА_7 10 жовтня 2017 року за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на ? частку квартири. Позивачка зазначає, що особовий рахунок по квартирі відкритий на її ім'я, у квартирі були зареєстровані ОСОБА_4 та онука позивачки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після укладання договору дарування зазначені особи були зняті з реєстрації у м. Вінниці та зареєстровані в м. Краматорськ Донецької області. Вказуючи, що фактично квартира не подарована, а продана, а тому порушено її переважне право на купівлю частки квартири. Договір дарування, на її думку, має бути визнаний недійсним, оскільки він вчинений з метою приховати іншу угоду, а саме договір купівлі - продажу.

Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що її донька та онука фактично стали безхатченками, а орган опіки та піклування не надавав згоди на відчуження житла, що є порушенням закону. Також позивачка зазначає, що її донька помилилась щодо правової природи оскаржуваного правочину, а нотаріус не роз'яснив, що сторони, уклавши договір дарування, не мають права вимагати вчинення дій майнового характеру, внаслідок чого ОСОБА_4 передала ключі від квартири, знялась з реєстрації по зазначеній адресі, а грошей може і не отримати. Позивачка посилалась на положення статті 369 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) відповідно до якого розпорядження спільним майном здійснюється лише за згодою всіх співвласників. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно майнових прав дітей потрібна згода органу опіки та піклування.

За наведених обставин просила визнати недійсним договір дарування ? частки квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського округу Скутельник І. А., серія номер - № 5569 від 03 жовтня 2017 року, скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену частку квартири проведену 03 жовтня 2017 року на підставі спірного договору та стягнути з відповідачів розмір сплаченого позивачкою судового збору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2018 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторонами було укладено саме договір дарування, а не купівлі - продажу, що в свою чергу підтверджується письмовими доказами. Доказів оплати ОСОБА_7 вартості ? частки квартири ОСОБА_4, позивачкою не надано, та не доведено удаваність договору дарування від 03 жовтня 2017 року, відповідно і відсутні правові підстави для визнання зазначеного договору недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду та ухвалите нове, у якому позовні вимоги до суду першої інстанції задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на ті ж самі обставини, що й у позовній заяві.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 подала відзив на апеляційну скаргу у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2018 року залишити без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що між відповідачами було укладено саме договір дарування, а не договір купівлі - продажу, оспорюваний договір не містить жодних ознак удаваності. ОСОБА_4 заперечує наявність обставин на які посилається позивач, а саме що вона отримала чи очікує отримати за свою частку квартири грошові кошти. Вказує, що станом на день укладення договору дарування ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_8 не були зареєстровані у квартирі, тому дозвіл органу опіки та піклування не вимагався.

Він інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Вінницької області та утворено Вінницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у місті Вінниці.

Відповідно до положень статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів, що відбулися 9 листопада 2018 року, днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листопада 2018 року. Відповідне повідомлення голови новоутвореного суду опубліковано у газеті «Голос України» № 213 (6968) від 10 листопада 2018 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 5 статті 31 цивільного процесуального Кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи які не заявляють вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вінницької міської ради, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інна Анатоліївна, про визнання недійсним договору дарування ? частки квартири та скасування державної реєстрації права власності, за підсудністю була передана до Вінницького апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року для розгляду даної заяви визначено колегію суддів у складі головуючого судді Шемети Т. М., суддів Якименко М. М., Панасюка О. С., судом справу призначено до розгляду на 29 листопада 2018 року.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшов наступних висновків.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 03 вересня 2003 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим І. А. посвідчено договір міни квартири на квартиру, відповідно до умов якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали у власність ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_3 в обмін на квартиру АДРЕСА_2 ( а. с. 11 ).

04 вересня 2003 року КП «ВООБТІ» зареєстровано право власності по ? частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 11, на звороті).

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 лютого 2014 року право приватної спільної часткової власності 04 лютого 2014 року на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, по ? частки відповідно (а. с. 18).

03 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. посвідчено договір дарування частки квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передала у власність безоплатно (подарувала) ОСОБА_7 належну її на праві власності ? частку квартири АДРЕСА_2 (а. с. 15 - 1 7).

Згідно з інформацією із державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 жовтня 2017 року, право приватної спільної часткової власності від 03 жовтня 2017 року на ? частку квартири АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 03 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Скутельник І. А. Інша ? частка зазначеної квартири належить ОСОБА_3 (а. с. 19, на звороті).

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Правовими підставами для визнання договору дарування частки квартири від 03 жовтня 2017 року, укладеного між відповідачами недійсним, позивачка зазначила положення статті 235 ЦК України в частині удаваності правочину, внаслідок чого порушено її переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, яке передбачене статтею 362 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Визнання правочину недійсним як укладеного з метою приховати інший правочин, позивач повинен довести, що правочин укладений саме з такою метою, тобто тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача.

Позивачка зазначила, що оспорюваний правочин укладений між відповідачами від 03 жовтня 201 7 року є удаваним, адже насправді ОСОБА_7 ОСОБА_4 були сплачені грошові кошти (або мають бути сплачені) за ? частку належної їй квартири, а тому сторонами приховано договір - купівлі продажу нерухомого майна.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з принципом диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

В контексті заявлених позовних вимог та їх правових підстав, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що предметом доказування у даній цивільній справі є доведення обставин, що між відповідачами укладено договір купівлі - продажу частки квартири, а не договір дарування зазначеної частки, який в свою чергу вчинений для приховання договору купівлі - продажу, внаслідок чого відбулось порушення права позивачки на переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, а також може бути підставою для визнання договору купівлі - продажу недійсним, тому підлягає доказуванню обставина оплати ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_4 за ? частки АДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої статті 717, частини другої статті 719 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статей 655, 657 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Твердження позивачки, щодо отримання грошових коштів ОСОБА_7 грунтується лише на інформації під час особистих розмов із відповідачем та його сином. Зазначені особи в судовому засіданні в якості свідків допитані не були, заяву про виклик свідків ОСОБА_3 до суду першої інстанції не подавала.

Оскільки ОСОБА_3 не надала доказів, які б підтверджували оплату ОСОБА_7 вартості ? частки квартири, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недоведеність удаваності договору дарування ? частки квартири АДРЕСА_1 від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив обставини, на які позивачка посилалась як на підставу позову, тому що вони фактично зводяться до заперечення принципу змагальності сторін.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що в суді першої інстанції представники відповідача категорично зазначили, що між ними було укладено саме договір дарування, а не договір купівлі - продажу, що в свою чергу підтверджується письмовими доказами.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис О. С. Панасюк

підпис М. М. Якименко

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемет

Повний текст постанови складений 29 листопада 2018 року.