У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М..

при секретарі - Кривулько С.В.

за участю представника позивача- ОСОБА_5

представників відповідача-ОСОБА_4, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа-державний нотаріус Дев»ятої Київської нотаріальної контори Давидова Т.М. про встановлення факту, визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В :

03.08.2017 ОСОБА_2 в особі представника-адвоката ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту, визнання майна особистою приватною власністю та усунення від права на спадкування.

Ухвалою суду від 04.08.2017 провадження у даній справі було відкрито та призначено до судового розгляду на 15.11.2017 о 14.00 год.

04.08.2017 за клопотання представника позивача, ухвалою суду було вжито заходи забезпечення позову.

В судовому засіданні 18.04.2018 представники відповідача звернулися до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду в порядку п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України посилаючись на те, що в провадженні Солом'янського районного суду м.Києва з травня 2017 року перебуває аналогічний позов ОСОБА_2, провадження по якому відкрито ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 18.07.2017 (справа № 760/8781/17, суддя Усатова І.А.).

Крім того, у судовому засіданні додатково зазначили, що аналогічний, тобто третій позов ОСОБА_2, ухвалою цього ж суду вже було залишено без розгляду, згідно п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України ( суддя Кушнір С.І.).

Представники відповідача у своєму клопотанні просять застосування до представника позивача ОСОБА_5 заходів процесуального примусу, а саме: стягнення штрафу в дохід державного бюджету.

За міркуванням представників відповідача дії ОСОБА_5, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2, мають ознаки зловживання процесуальними правами з метою перешкоджання судочинству, оскільки аналогічні вимоги є предметом розгляду у справі №760/8781/17 провадження по якій було відкрито 18.07.2017, та про дані обставини були відомі представнику позивача, який безпосередньо підписав позов в інтересах ОСОБА_6,як представник позивача.

Крім того, звернули увагу, що у судовому засіданні під головуванням судді Усатової І.А. , представнику позивача ОСОБА_5 було звернуто увагу на дані обставини та необхідність вирішення питання про залишення позову ОСОБА_2 ( справа №760/14382/17) без розгляду., що було проігноровано останнім.

Заслухавши учасників та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф (ч. 1 ст. 144 ЦПК України).

За приписами ст. 148 ЦПК України однією з підстав для постановлення ухвали про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу є зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Визначення поняття зловживання процесуальними правами надане у ст. 44 цього Кодексу. До дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, законодавець відносить, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями..

З матеріалів цивільної справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_5 , подаючи 03.08.2017 в інтересах ОСОБА_2 позов про встановлення факту та визнання майна приватною особистою власністю, приховав факт подачі у травні 2017 року аналогічного позову, провадження по якому було відкрито 18.07.2017 між тими самими сторонами, з таким же предметом та підставами, що розцінюється судом як зловживанням процесуальними правами.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_5 в дохід державного бюджету штрафу в мінімальному розмірі, встановленому ч. 1 ст. 148 ЦПК України.

Керуючись ст. 44, 49, 143-144,148, 259, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 в дохід державного бюджету штраф в сумі 0.3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 гривень 60 копійок.

Стягувач: Державна судова адміністрація України

01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, код ЄДР 26255795;

Боржник: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

04107, АДРЕСА_1 .

Ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складений 19.04.2018.

Суддя: О.М.Букіна