Справа № 379/1425/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Василенка О.М.

при секретарі: Іванченко Т.Б.,

за участю адвоката: Набугорнова Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Тараща справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 40000,00 грн., пені у розмірі 6738,62 грн., 3 % річних у розмірі 786,00 грн., витрат від інфляції у розмірі 3175,31 грн. та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 640,00 грн..

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

Судом встановлено, що 30.01.2017 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено письмовий договір позики, у вигляді розписки, за умовами якого позивач передав відповідачеві в борг грошові кошти у сумі 40 000 грн. а останній взяв на себе зобов'язання повернути дані кошти у строк до 30.02.2017 року. Проте відповідач зобов'язання не виконав.

Згідно поданих суду позивачем розрахунків, станом на 26.10.2017 року відповідач має заборгованість за договором позики на загальну суму 50 699,93 грн., яка складається з: заборгованості за договором позики - 40000 грн.; заборгованості за пенею - 6738,62 грн.; 3% річних - 786 грн.; індекс інфляції - 3175,31 грн..

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046, ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики, згідно ст. 1047 ЦК України, укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язанням має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 251, 252, 525-527, 509, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050, ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок), пені у розмірі 6738,62 грн. (шість тисяч сімсот тридцять вісім гривень 62 копійки), 3 % річних у розмірі 786,00 грн. (сімсот вісімдесят шість гривень 00 копійок), витрат від інфляції у розмірі 3175,31 грн. (три тисячі сто сімдесят п'ять гривень 31 копійка) та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Повний текст рішення складено 02.02.2018.

Головуючий:О. М. Василенко