07.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/6861/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6861/17
Номер провадження 2/205/595/18
РІШЕННЯ

іменем України

07 листопада 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/6861/17 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за правом представлення, -

встановив:

ОСОБА_1 19 жовтня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за правом представлення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з дня свого народження ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав разом з матір'ю - ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_5) та бабусею - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1. Також з дня народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 за вказаною адресою проживала його рідна сестра по матері - ОСОБА_3.

За договором купівлі-продажу (ВВТ 150241, реєстр 5481) від 08.12.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю., ОСОБА_6 набула у власність домоволодіння АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 379 кв.м., на якій розташовано: А-1 - житловий будинок шлакоблочний, житловою площею 28.7 кв.м.; В - убиральня, цегла; Г - літня кухня, шлакоблок; Д - сарай, шлакобетон; Е - сарай (тимчасовий) дощаті; 1-7,1 - споруди.

З часу набуття у власність зазначеного домоволодіння ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка у зв'язку з укладенням шлюбу 19 вересня 1992 року набула прізвище «ОСОБА_5», оселилися за адресою вказаного домоволодіння, де до цього часу постійно проживають позивач та ОСОБА_3

В грудні 2004 року ОСОБА_5 пішла з дому і більше не повернулась. З цього часу ніяких відомостей про неї, місце її знаходження не надходило.

В грудні 2004 року ОСОБА_6 продала належний їй будинок по АДРЕСА_3, а в 2005 році позивач був знятий з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1

Офіційної реєстрації місця проживання позивач не має.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6. На час смерті ОСОБА_6 позивач постійно проживав з померлою. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина.

Син померлої ОСОБА_2 прийняв спадщину подавши відповідну заяву до нотаріуса. 09 лютого 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. на ім'я ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_6, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 Інша 1/2 часка домоволодіння залишена відкритою, оскільки невідомою була доля іншого спадкоємця ОСОБА_5.

Позивач до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 не подавав, оскільки вважав, що є таким, що прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6 не заявляв.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_5, яка була спадкоємцем першої черги, невідомо де знаходилась і ніякої інформації щодо неї не було. Її рідні вважали, що вона померла, оскільки до зникнення вела нездоровий спосіб життя і в місці постійного мешкання була відсутня більше шести років.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року, яке набрало чинності ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оголошена померлою.

Виходячи з викладеного вважає, що у зв'язку з відкриттям спадщини після смерті бабусі ОСОБА_6 у позивача виникло право на спадкування за правом представлення, що не порушує права та інтереси інших спадкоємців, не суперечить чинному законодавству.

На підставі вищезазначеного, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 та визнати за мною ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку домоволодіння АДРЕСА_2, розташоване на земельній ділянці площею 379 кв.м. та яке складається з: А-1 - житловий будинок шлакоблочний, житловою площею 28.7 кв.м.; В - убиральня, цегла; Г - літня кухня, шлакоблок; Д - сарай, шлакобетон; Е - сарай (тимчасовий) дощаті; 1-7,1 - споруди, в порядку спадкування за законом (за правом представлення) після смерті спадкодавця ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_10 просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з'явився. Про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Від представника третьої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.

Від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 2464 (а.с. 117 на звороті).

На день смерті ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 32 ОСОБА_11 від 23 грудня 2016 року (а.с. 86 на звороті).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, є син померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 118) та донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 133 на звороті), прізвище «ОСОБА_5» змінене на «ОСОБА_5» у зв'язку із реєстрацією шлюбу 19 серпня 1978 року (а.с. 132), у зв'язку з укладенням шлюбу 19 вересня 1992 року прізвище «ОСОБА_5» змінене на «ОСОБА_5».

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_2, яке належало померлій на підставі договору купівлі-продажу від 08 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. (а.с. 119 на звороті, 120), право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» (а.с. 122 на звороті, 123).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 (а.с. 111).

09 лютого 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 379 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 ще не видано та на 1/2 частину земельної ділянки площею 379 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2, ще не видано (а.с. 127 на звороті, 129).

Місцезнаходження ОСОБА_5, яка була спадкоємцем першої черги, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, було невідомим. Її рідні вважали, що вона померла, оскільки до зникнення вела нездоровий спосіб життя і в місці постійного мешкання була відсутня більше шести років.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оголошено померлою (а.с. 89 на звороті 90).

ОСОБА_5 відсутня за місцем свого проживання з 2004 року на похороні своєї матері ОСОБА_6 її не було, вела аморальний спосіб життя. Місце її перебування невідоме.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 85).

02 березня 2017 року з заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_1 (а.с. 84 на звороті, 88).

З довідки голови квартального комітету № 32 ОСОБА_11 від 23 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, проживає, але не зареєстрований (а.с. 86 на звороті).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 02 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропущенням ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутність документів на домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с. 88 на звороті, 89).

В підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_2, позивачем надано характеристику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, видану головою квартального комітету № 32 ОСОБА_11 від 29 травня 2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 все своє життя проживав та вів сумісне господарство з бабусею, яка померла в 2011 році, спочатку за адресою: АДРЕСА_1, потім за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 142).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з бабусею ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, на час відкриття спадщини, необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті бабусі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_2, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця.

Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/4 частку домоволодіння АДРЕСА_2, яке розташоване на земельній ділянці площею 379 кв.м. в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті спадкодавця ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, не підлягають задоволенню, оскільки мати позивача ОСОБА_5, яка мала право на спадщину після смерті ОСОБА_6 оголошена померлою на підставі рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року та датою її смерті відповідно до свідоцтва про смерть значиться ІНФОРМАЦІЯ_5. У зв'язку з чим відсутні правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за правом представлення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 392, 1217, 1218, 1220, 1222, 1266, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за правом представлення - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2018 року.

Суддя Н.Г. Остапенко