Справа №204/5659/17
Провадження №2/204/172/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

12 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Жилсервіс-1» Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування даного позову позивач зазначив, що він є основним квартиронаймачем вказаної квартири та крім нього у зазначеній квартирі зареєстровані члени його родини: дружина - ОСОБА_2, син - ОСОБА_5, донька дружини - ОСОБА_6. Також, з 27 березня 1998 року у спірній квартирі зареєстрована донька колишньої дружини позивача - відповідач ОСОБА_4. Позивач вказує, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2000 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2000 року, ОСОБА_7, колишню дружину позивача, визнано такою, що втратила право користування спірною квартирою. Відповідач вселена до квартири №23, але фактично проживати у ній припинила з 2001 року без пояснення причин, місце її знаходження та проживання позивачу не відомо. Позивач зауважує, що речей та особистого майна відповідач у квартирі не має, добровільно знятися з місця реєстрації бажання не виявляла, перешкод у проживанні відповідачу не створювалось та можливість спілкуватися з відповідачем для позивача та його родини втрачена. Крім того, реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу тим, що необхідно сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб, також позивач має намір приватизувати квартиру. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018року до розгляду цивільної справи залучено Комунальне підприємство «Жилсервіс-1» Дніпровської міської ради в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що вона є дружиною позивача та спільно проживає з ним з 1998 року. У 2000 році вони з позивачем одружилися та з 2001 року вона прописана у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Також ОСОБА_2 зазначила, що коли вона в'їхала у зазначену квартиру в 1998 році, там мешкала відповідач, яка є донькою попередньої дружини позивача. Відповідач була важкою у вихованні останнім часом перед тим, як остаточно пішла з дому. Так до цього часу, наприклад, могла по два-три дні не з'являтися вдома. В 2000 році приходила мати відповідача та забирала її речі. Однак, у травні 2001 року відповідач пішла з дому з невідомих третій особі причин. Через місяць після того, як відповідач пішла, прийшов її хлопець та забрав її речі, з того часу про відповідача вона нічого не чула.

Треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2, що підтверджується особовим рахунком НОМЕР_2, затвердженим КЖЕП «Південне» ЖЕК №11 (а.с.10).

Відповідно до копії довідки про склад сім'ї та місце реєстрації №14043від 15 червня 2017 року, виданої Єдиним абонентським відділом №2 Комунального підприємства «Міські комунальні платежі», вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані позивач, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Також довідкою, наданою підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській областівід 23 жовтня 2017 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27 березня 1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.29).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 зазначив, що є кумом та сусідом позивача з 1984 року. Коли він познайомився з позивачем, він жив з дружиною ОСОБА_1 та її донькою - відповідачем по справі, якій тоді було приблизно чотири роки, та згодом у них народився син. Через сварки ОСОБА_1 у 1993-1994 роках пішла від позивача та залишила двох дітей на нього та його батька. Свідок вказує, що згодом позивач почав проживати з третьою особою ОСОБА_2, їх спільною дитиною, своїм сином та відповідачем. З 2003-2004 року свідок відповідача за адресою: АДРЕСА_4, не бачив, куди вона зникла йому не відомо. Свідок відзначив, що позивач дуже хвилювався за відповідача, оскільки остання замкнулася в собі після уходу матері, та позивач виганяти її не мав наміру, у неї була своя кімната в квартирі та створені всі умови для проживання. Свідок ОСОБА_8 бачив, як рідна мати відповідача приблизно у 2001-2003 роках прийшла до спірної квартири та забрала речі відповідача, після 2004 року речей в кімнаті відповідача вже взагалі не було.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона з 2001 року проживає за адресою АДРЕСА_8, але раніше також проживала за вказаною адресою з 1971 року по 1974 рік, потім з 1979 року по 1989 рік, та з сім'єю позивача знайома з 1971 року. Свідок зазначила, що вона перыодично бачила відповідача, доньку першої дружини позивача, та знала, що відповідач проживала у позивача, а саме у квартирі АДРЕСА_5. Однак, з 2001 року свідок відповідача не бачила, та про те, щоб відповідачу перешкоджали проживати за вказаною адресою свідку нічого не відомо.

Копіями актів про не проживання від 13 жовтня 2011 року, 15 червня 2017 року, 28 серпня 2017 року, встановлено, що відповідач за адресою: АДРЕСА_1, з 2001 року не проживає, особисті речі за вказаною адресою відсутні (а.с.6-8).

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як встановлено судом, відповідач в квартирі не мешкає більше шести місяців.

Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені.

Сторонами не надавалися докази на підтвердження перешкоджання з боку позивача або інших осіб відповідачу у користуванні квартирою.

Згідно ст. 72 цього ж Кодексу, визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За наведених обставин, відповідач на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу, як така, що була відсутня за місцем реєстрації понад встановлені строки, підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в судовому порядку.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_9, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_9), треті особи: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_9), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_9), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_9), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.58, каб.213), Комунальне підприємство «Жилсервіс-1» Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Театральна, буд.5) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: