Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"03" квітня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 31.12.1999 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у Володарському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №91. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, 14.11.2006 року. Вказав, що подружні стосунки між ним та дружиною припинені, через відсутність розуміння, різних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, а тому просив шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці змінити прізвище на жіноче «Комісарова».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася з відомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час позивач не заперечував проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 31.12.1999 року сторони зареєстрували шлюб у Володарському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №084966.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов в частині розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Враховуючи те, що у сторін по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сімєю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Що стосується вимог в частині зміни відповідачці прізвища на дівоче «Комісарова», то вони задоволенню не підлягають, оскільки за ст.113 СК України право на зміну шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Оскільки до суду не надано клопотання відповідачки ОСОБА_2 з проханням щодо зміни прізвища на дівоче, суд не вправі змінювати прізвище без її волевиявлення.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 142, 259, 263-268, 354 ЦПК України та ст.ст.56, 104, 105, 111, 112, 113 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 31.12.1999 року у Володарському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №91- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище Кассай.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт