АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/12/18Головуючий у 1-й інстанції Позарецька С.М. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

секретар Винник І.М.

учасники справи:

позивач - ПАТ «Брокбізнесбанк»,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.11.2016 (ухвалене в залі судових засідань Придніпровського районного суду, повний текст складено 15.11.2016, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.,) у цивільній справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, :

в с т а н о в и в :

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду 19.02.2014 з даним позовом, яким просило, з урахуванням послідуючих уточнень, стягнути на свою користь з відповідача кредитну заборгованість в сумі 15 000,00 дол. США (еквівалент 119895,00 грн. по офіційному курсу НБУ станом на 30.01.2014) - прострочена заборгованість за основним зобов'язанням; 3023,19 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 2993,43 дол. США (еквівалент 23926,49 грн.) - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам; 16657,17грн. - пеня за невиконання основного зобов'язання, мотивуючи про те, що відповідно до укладеного з банком договору відповідач, як позичальник, отримав у позивача кредит, однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, у встановлені в договорі порядку та строки кошти не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість про стягнення якої просить банк.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.11.2016 позовні вимоги у справі задоволено. Суд встановив, що у відповідача перед банком наявна заборгованість по кредитному договору, яку слід стягнути судовим рішенням.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав 13.08.2017 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вказує на те, що підпис від імені позичальника у кредитному договорі та додаткових угодах до нього, на яких ґрунтуються позовні вимоги у справі, виконано іншою особою.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 12.03.2008 між ПАТ «Брокбізнесбанк», як банком, та ОСОБА_3, як позичальником, укладено кредитний договір №33п-2008, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 20000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит у строк до 11.03.2010 включно та здійснювати платежі по договору щомісячно в строк до 30 числа наступного місяця зі сплатою 14,00% річних (розділ 1 кредитного договору).

25.09.2008 сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №33п-2008 від 12.03.2008 про збільшення відсоткової ставки до 16,00% річних. 10.12.2009 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №33п-2008 від 12.03.2008, за умовами якої змінено термін повернення кредиту до 11.03.2011 та встановлено графік погашення заборгованості.

Згідно п.1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів, на умовах визначених цим договором. Згідно п.1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику для споживчих потреб.

Погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце); в другу чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; в третю чергу погашається прострочена заборгованість по поверненню кредиту (якщо прострочення буде мати місце); в четверту чергу погашається строкова заборгованість по поверненню кредиту; в п'яту чергу погашається заборгованість по сплаті комісій; в шосту чергу погашається заборгованість за неустойкою, у випадку її нарахування банком; в сьому чергу погашаються інші витрати банку (п. 2.7 кредитного договору).

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості - за кожний день прострочення. При розрахунку неустойки приймаються: рік - 365 днів, місяць - рівний календарній кількості днів.

ОСОБА_3 отримав грошові кошти згідно заяви на видачу готівки №3 від 01.04.2008 в розмірі 5200,00 доларів США, що є еквівалентом 26260,00 грн.; заяви на видачу готівки №3 від 03.04.2008 в розмірі 6000,00 доларів США, що еквівалентно 30300,00 грн.; заяви на видачу готівки №4 від 08.04.2008 в розмірі 5000,00 доларів США, що еквівалентно 25250,00 грн.; заяви на видачу готівки №1 від 16.04.2008 в розмірі 3800,00 доларів США, що еквівалентно 19190,00 грн.; заяви на видачу готівки №3 від 25.09.2008 в розмірі 15000,00 доларів США, що еквівалентно 72901,50 грн.

Останній платіж по тілу кредиту позичальник здійснив 04.09.2008 в розмірі 19981,26 доларів США, а за відсотками - 31.05.2012 в сумі 202,86 доларів США.

Крім того, у забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором між позивачем, як заставодержателем, та відповідачем, як заставодавцем, укладено договір застави №Дз1-33п-2008 від 12.03.2008 транспортного засобу, а саме: легковий універсал - В; марка- BMW; модель-Х5; кузов НОМЕР_1; колір - чорний; рік випуску-2004; реєстраційний НОМЕР_2, зареєстрований Сімферопольським МРЕВ АРК Крим 24.09.2004.

Відповідно до розрахунків заборгованості по договору станом на 30.01.2014 сума боргу становить: по основному зобов'язанню - 15000 доларів США (офіційний курс НБУ станом на 30.01.2014 за 1 долар США 7,993 грн.), що складає 119895,00 грн.; за відсотками - 2993,43 доларів США, що складає 23926,49 грн.; пеня за невиконання основного зобов'язання - 16657,17 грн.; пеня за несплачені відсотки - 3023,19 грн. При цьому, пеня нарахована за період з 30.01.2013 по 29.01.2014, а позовна заява подана до суду 19.02.2014.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Взятих на себе за кредитним договором від 12.03.2008 зобов'язань відповідач не виконав, а тому у нього перед банком виникла прострочена заборгованість: 15 000,00 дол. США (еквівалент 119895,00 грн. по офіційному курсу НБУ станом на 30.01.2014) - прострочена заборгованість за основним зобов'язанням; 3023,19 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 2993,43 дол. США (еквівалент 23926,49 грн.) - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам; 16657,17грн. - пеня за невиконання основного зобов'язання.

Доказів належного виконання своїх зобов'язань по кредитному договору позичальник суду не надав, а згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Не знайшли свого підтвердження також апеляційні доводи представника відповідача про те, що кредитний договір та додаткові угоди до нього підписано іншою особою, а не ОСОБА_3, адже відповідні судові почеркознавчі експертизи, призначені за клопотанням сторони відповідача в судах першої (ухвалою від 15.02.2016) та апеляційної інстанцій (ухвалою від 17.01.2018), проведено не було у зв'язку з тим, що відповідач двічі ухилився від їх оплати.

Отже при розгляді справи не було встановлено доказів, які б підтверджували вищенаведені аргументи скаржника.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.11.2016 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.11.2016 у цивільній справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 13.11.2018 р.

Суддя-доповідач

Судді