АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1124/18 Справа № 201/3559/17 Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О.А. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Хоменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - управління-служба в справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітньою дитиною батьком, який мешкає окремо від дитини, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 07.03.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач просив дозволити йому, як батьку, бачитись із дочкою у певні, визначені ним часи і дні з можливістю проводити всі свята та дні народження з дитиною, забирати дитину зі сторонніми особами, як свідками, з метою унеможливлення конфліктів, зобов'язати відповідача повідомляти йому про своє місце знаходження з дитиною, встановити його право спільно із матір'ю дитини вирішувати всі суттєві і нагальні питання щодо виховання дитини, в тому числі про відвідування дитячого садку, виїзду з дочкою на відпочинок, відвідування різноманітних культурних заходів, зміни адреси проживання дитини, тощо. Позов просив задовольнити у повному обсязі, оскільки відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, самостійно і добровільно вони не можуть визначитися з питаннями спільної участі у вихованні доньки /а.с.3-6/.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2017 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2 у спілкуванні з їх неповнолітньою дитиною та визначено спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, систематичні побачення з дочкою, а саме:

- кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 до 13.00 у присутності матері дитини в місцях, які відповідають віку цієї дитини.

Зобов'язано матір дитини у разі зміни місця проживання завчасно повідомляти батька дитини про нове місце проживання дитини.

Дозволено ОСОБА_3 спільно із матір'ю дитини вирішувати всі суттєві і нагальні питання щодо виховання дитини, в тому числі відвідувати дитячий садок, проводити свята, виїжджати із дочкою на відпочинок, разом відвідувати різноманітні культурні та освітні заходи.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітньою дитиною батьком, який мешкає окремо від дитини, зобов'язання вчинити певні дії відмовлено /а.с.127-130/.

З таким рішенням, в частині задоволення позовних вимог, не погодилась відповідач, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі /а.с.134-135/.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з 04.08.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9,10/.

Однак, сімейні стосунки у подружжя не склалися, стали виникати непорозуміння і з грудня 2016 року сторони припинили спільне проживання, перестали вести спільний бюджет та повністю припинили шлюбні відносини, наміру зберегти сім'ю та проживати разом вони не мають, дитина залишилася мешкати з матір'ю.

Звертаючись з позовною заявою, позивач посилався на те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв'язку з чим він звернувся до управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпрі ради із заявою щодо роз'яснення прав та обов'язків батьків відносно їхньої дитини, на що отримав відповідь, що з матір'ю дитини проведена бесіда та роз'яснено її права та обов'язки, як матері, а також права батька дитини, надано висновок щодо участі батька в вихованні дитини /а.с. 97-98/.

Так, згідно висновку Виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради № 82/05-38 від 22.05.2017 року , орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити порядок побачень ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким чином: друга та четверта субота місяця з 10-00 до 13-00 у присутності матері дитини в місцях, які відповідають віку дитини /а.с. 97-98/.

Під час розгляду справи по суті відповідач не заперечувала проти визначення судом днів та годин для спілкування батька з дитиною, але не тих, що пропонує позивач у позовній заяві, просила врахувати висновок органу опіки та піклування. Крім того, ОСОБА_2 не заперечувалось надання дитині можливості спілкуватись з батьком і в інші дні, однак за наявності домовленостей між ними та у відповідності із режимом дня доньки /а.с. 127 зворот/.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції в силу ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 7, 110, 119, 141, 150, 153, 155, 157-159, 180 СК України, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обв'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями сторін.

Колегія суддів вважає, що визначений судом графік побачень позивача з дочкою відповідає віку дитини, не буде порушувати режиму дня малолітньої ОСОБА_4, відповідає її інтересам та не порушує прав сторін, як батьків.

А отже і доводи апеляційної скарги щодо незгоди із графіком побачень позивача з дочкою не приймаються до уваги.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що до участі у справі не залучено орган опіки та піклування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки управління-служба в справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради є третьою особою у справі. Крім того, визначений судом порядок побачень ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у кожну другу та четверту субота місяця з 10-00 до 13-00 у присутності матері дитини повністю відповідає висновку органу опіки та піклування № 82/05-38 від 22.05.2017 року /а.с.98/.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що ОСОБА_3 не сплачує аліменти на утримання дитини не мають правового значення, оскільки питання щодо сплати аліментів на утримання дитини не є предметом даного спору.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, а тому залишається у силі. У зв'язку з чим апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко