Провадження № 2/643/1743/18
12.04.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого Скотаря А.Ю.,
за участю секретаря Ширіної Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок», третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи та зазначив, що Московським районним судом м. Харкова 05.03.2008 видано судовий наказ за заявою ЗАТ «УМЗ» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг мобільного завязку № 3514313 від 24.04.2007 та за додатковою угодою до нього № 3170083 від 24.04.2007 у розмірі 885,60 грн. та 40,50 грн. судових витрат. Виконуючи вказане судове рішення державним виконавцем накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1. На теперішній час заборгованість на користь ЗАТ «УМЗ» сплачена, проте арешт з майна не знятий, в звязку з чим позивач просить зняти арешт з квартири, виключивши дані про арешт з державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстру прав власності на нерухоме майно.
Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, у різі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутністю, ухвалити рішення на розсуд суду.
Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2008 з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «УМЗ» стягнуто заборгованість в загальному розмірі 885,66 грн. та судові витрати у розмірі 40,50 грн. (а.с. 4).
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2, належну ОСОБА_1, запис про обтяження зареєстрований 10.09.2009 (а.с. 3).
Згідно квитанції від 30.01.2018, ОСОБА_1 сплачено заборгованість у загальному розмірі 926,16 грн. на користь ЗАТ «УМЗ» (а.с. 22).
31.08.2017 ОСОБА_1 звернувся з заявою до Московського Відділу ДВС м. Харків ГТУЮ стосовно зняття арешту та отримав відповідь від 19.10.2017, що судовий наказ від 05.03.2008 перебував на виконанні у відділі, в ході примусового виконання 04.03.2010 керуючись п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження було завершено, підстави для зняття арешту з нерухомого майна відсутні (а.с. 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з. 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» 1999р., який діяв на час завершення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Вказана стаття повністю кореспондується зі ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» 2016р.
Отже, викладені вище обставини дають суду право стверджувати, що державний виконавець при закритті виконавчого провадження мав зняти арешт з майна позивача, проте на даний час арешт не знятий, а підстави, які послужили приводом для обтяження майна позивача, зникли.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Таким чином, позивачем доведені обставини, зазначені як підстава позовних вимог і єдиним способом захисту прав позивача є зняття арешту з квартири для реалізації в наступному свого права власності в повному обсязі, що ніяким чином не порушить прав відповідача та інших осіб.
Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження»,
Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_4, накладений постановою про арешт майна боржника державним виконавцем ДВС Московського району м. Харкова, реєстраційний номер обтяження 9042123, виключивши дані про арешт з державного реєстру майнових прав не нерухоме майно, з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстру прав власності на нерухоме майно.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя А.Ю. Скотар