ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2901/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 р. ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтований такими обставинами. 19.12.2011 сталася дорожньо- транспортна пригода, у якій позивач отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою суду про закриття кримінальної справи із застосуванням амністії. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач неодноразово проходила лікування в різних медичних закладах. Впродовж часу, який пройшов з моменту аварії, стан здоров'я позивача не лише не покращився, а тільки погіршився, їй була встановлена інвалідність, а наразі лікарі рекомендують термінове тотальне ендопротезування лівого кульшового суглобу. Зазначена операція є доволі складною, проводиться не у всіх лікарнях Києва і коштує не менше 150 000 грн., а таких коштів у позивача немає. Після дорожньо-транспортної пригоди відповідач обіцяв позивачу відшкодувати вартість лікування, але не сплатив ані копійки.

Окрім майнової, позивачу заподіяно також значну моральну шкоду, яку вона оцінює в 100 000 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач стала інвалідом, змінився спосіб її життя та зруйновано звичні життєві зв'язки, вона не може вільно рухатись, відчуває постійний фізичний біль, перед сном змушена приймати снодійні та заспокійливі препарати.

До закінчення підготовчого засідання позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Послалась при цьому на такі обставини Усі витратні матеріали, що потрібні для ендопротезування, закупляються за кордоном, а тому їх вартість залежить від курсу іноземних валют. З дати видачі попереднього рахунку минуло майже три місяці, за які курс долара США зріс на 5,85%. Окрім того доходи позивача не дозволяють провести операцію за свій кошт, а відтак операція може бути проведена лише після виконання рішення суду, тобто у 2018 р. Закладений у бюджет 2018 р. курс долара США до гривні становить 30,1 грн. за 1 долар. Відповідно у 2018 р. курс долара зросте на 14,36%, а отже вартість ендопротезу щонайменше може скласти 91 489,36 грн., а вартість операції в ТОВ "Борис" - 175 928,36 грн. Отже через залежність вартості лікування від витратних матеріалів іноземного походження та нестабільність національної валюти позивач заявляє вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Позивач подала письмову заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність.

Відповідач подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи пославшись на неможливість особистої явки в судове засідання та перебування його представника у відпустці.

Однак зважаючи на те, що відповідач дізнався про заявлений до нього позов ще 04.12.2017 (а.с. 31), при цьому він не послався на жодні поважні причини, які перешкодили йому подати письмовий відзив на позов впродовж п'яти місяців, суд вважає причини його неявки в судове засідання та неподання відзиву на позов неповажними, а тому не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд встановив такі обставини.

19.03.2011 ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем KIA CERATO, транзитний номерний знак НОМЕР_5, рухаючись на 73 км.+400 м. автодороги Київ-Харків, що на території Баришівського району Київської обл., проявив злочинну недбалість та грубо порушив пункти 10.1. та 14.2. Правил дорожнього руху України. Перед перестроюванням він не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він виїхав, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, і розпочав обгін автомобілів RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_4 та ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем DAEWOO Lanos TF69Y-3HГ, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 Внаслідок даного зіткнення автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y-3HГ виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілями RENAULT KANGOO та ВАЗ-21093.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_5 та його пасажири ОСОБА_7 і ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно з даними висновку експерта № 167, покладеного в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 було спричинено закритий переломо-вивих суглобової голівки лівої стегнової кістки в кульшовому суглобі.

Вищенаведені обставини встановлені постановою Баришівського районного суду Київської області від 05.10.2017, яка набрала законної сили 21.10.2011 (а.с. 7-12).

Вказаною постановою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 1 п. «в», ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач неодноразово проходила стаціонарне лікування в різних медичних закладах, а саме:

●в період з 19.03. по 30.04.2011 - стаціонарне лікування в Київській міській клінічній лікарні № 12 з діагнозом «Закритий переломо-вивих суглобової голівки лівої стегнової кістки в кульшовому суглобі зі зміщенням» (а.с. 13);

●в період з з 14.10 по 28.10.2011 - стаціонарне лікування в Київській міській клінічній лікарні № 1 з діагнозом «Неправильно консолідований перелом голівки лівої стегнової кістки, заднього краю суглобової западини тазу (19.03.2011). Змішана контрактура лівого кульшового, колінного, гомілково-стопного суглобів. ФНС ІІ ст. НЦД за змішаним типом. Синдром вегетативної дисфункції. Посттравматична нейропатія сідничного нерва зліва» (а.с. 14);

●в період з з 15.10. по 30.10.2012 - стаціонарне лікування в Київському міському центрі патології стопи та реабілітації хворих ортопедо-травматологічного профілю з діагнозом «Післятравматичний коксартроз ІІ-ІІІ ст. Відносне вкорочення лівої нижньої кінцівки 1,5 см. Змішана контрактура лівого кульшового, колінного, гомілково-стопного суглобів. Лівобічний гонартроз І ст. Деформуючий спондильоз L3-L5. Остеохондроз поперекового відділу хребта. ФНС ІІ ст.» (а.с. 15);

●в період з з 06.10. по 16.10.2014 - стаціонарне лікування в Київському міському центрі патології стопи та реабілітації хворих ортопедо-травматологічного профілю з діагнозом «Післятравматичний коксартроз ІІІ ст., асептичний некроз, китоподібна перебудова голівки стегнової кістки. Лівобічний гонартроз І-ІІ ст. Остеохондроз, спондильоз поперекового відділу хребта. ФНС ІІ ст.» (а.с. 16).

З 01.12.2014 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності довічно (а.с. 20). Причиною інвалідності зазначено ураження опорно-рухового апарату.

Проведеною 14.06.2017 магнітно-резонансною томографією у позивача діагностовано прояви остеоартрозу, ознаки некрозу голівки стегнової кістки ІІІ ст., дегенеративні зміни хрящової губи вертлужної западини (а.с. 18).

У консультативному висновку травматолога клініки «Борис» від 26.09.2017 зазначено, що позивач ходить кульгаючи на ліву ногу, наявне значне обмеження рухів у суглобі, посилення болю при пасивних рухах (а.с. 40).

При вирішенні вимог ОСОБА_2 суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями цивільного законодавства, що регулюють зобов'язання, які випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов'язання).

Так, відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За нормою ч. 1 ст. 1777 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 1166 цього Кодексу, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому … додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ч. 1 ст. 1195 ЦК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом….

За правилом, встановленим ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Аналіз наведених норм матеріального закону дає підстави для висновку, що ОСОБА_3 як особа, що вчинила злочин, винуватець дорожньо-транспортної пригоди і володілець джерела підвищеної небезпеки зобов'язаний відшкодувати потерпілій особі - позивачу ОСОБА_2, матеріальну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я та каліцтвом.

Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, визначає ст. 1202 ЦК України. За загальним правилом, відшкодування такої шкоди здійснюється щомісячними платежами.

Однак із загального правила закон передбачає низку винятків.

До таких винятків відноситься, зокрема, стягнення додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до чинного закону таке відшкодування може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (ч. 2 ст. 1202 ЦК України).

На підтвердження вищенаведених передбачених обставин та ймовірного розміру додаткових витрат позивач посилається на консультативні висновки Київського міського центру патології стопи та реабілітації хворих ортопедо-травматологічного профілю від 24.07.2017 та Київського міського ортопедичного центру ендопротезування, хірургії та реабілітації від 15.11.2017, відповідно до яких їй рекомендоване тотальне ендопротезування лівого кульшового суглобу (а.с. 19, 35).

При цьому якщо у липні 2017 р. позивачу було рекомендовано операцію в плановому порядку, то у листопаді того ж року лікар зазначив, що з урахуванням вираженого больового синдрому та порушення функцій ходьби ОСОБА_2 показана невідкладна операція з встановленням імпланту механічної фіксації з парою тертя кераміка-крослінк поліетилен.

З даними попереднього рахунку ТОВ «Борис» станом на 26.09.2017 загальна вартість операції з ендопротезування кульшового суглобу (з урахуванням вартості ендопротезу, витратних матеріалів, медикаментів та медичних послуг) складала 164 439 грн. (а.с. 41).

Водночас згідно рахунку ТОВ «Вівамедіка» вартість ендопротезу суглобів механічної фіксації (кераміка-крослінк поліетилен) виробництва Швейцарії станом на 16.11.2017 становила 108 000 грн. (а.с. 36) .

У ТОВ «Медімплант» вартість ендопротезу кульшового суглобу безцементної фіксації виробництва США станом на 01.11.2017 становила 138 565 грн. (а.с. 43).

Відповідно до чеку ТОВ «ЛТС» від 06.11.2017 вартість медикаментів та супутніх товарів, необхідних для показаної позивачу операції з ендопротезування суглобу, становила 13 330,14 грн. (а.с. 37-39).

Натомість у клініках Ізраїлю вартість показаної позивачу операції (без урахування медичних консультацій, перебування в стаціонарі тощо) становить від 15 000 дол. США (а.с. 66-68).

За наявною в мережі Інтернет інформацією вартість ендопротеза суглобів (в залежності від комплектації та виробника) становить від 2400 дол. США до 7 000 дол. США і вище (а.с. 70-74).

Судом встановлено, що до лютого 2012 р. позивач працювала у середній школі бібліотекарем, а з 06.02.2012 працює на посаді лаборанта (а.с. 49, 52-56).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих політків в період з січня 2016 р. по червень 2017 р. середньомісячний розмір заробітної плати позивача становив 2 874,82 грн. (а.с. 50-51).

Отже на підставі оцінки наданих позивачем доказів суд вважає доведеними обставини, які зумовлюють необхідність стягнення з відповідача наперед додаткових витрат, які будуть понесені позивачем у зв'язку з необхідністю оперативного лікування.

Зважаючи на те, що ендопротези суглобів в Україні не виробляються, а інфляційні процеси призводять до знецінення національної валюти, є обґрунтованими і доводи позивача про те, що на момент виконання рішення суду вартість оперативного лікування може зрости.

З урахуванням встановлених обставин та вищевказаних положень цивільного процесуального та цивільного закону суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 200 000 грн.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, та ст. 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на встановлені судом обставини є очевидним, що перелом голівки стегнової кістки спричинив позивачу значного фізичного болю, а викликані переломом ускладнення і подальше каліцтво - великі фізичні і душевні страждання, які тривають і до цього часу.

Окрім того суд вважає доведеним, що одержані з вини відповідача травма і каліцтво зумовили істотні зміни у звичному способі життя позивача, оскільки будучи ще цілком молодою жінкою, вона втратила можливість вільно пересуватися, відчуває постійний біль при ходьбі, маючи невеликий розмір заробітної плати, змушена відшуковувати кошти на лікування і придбання медикаментів, та витрачати вільний час на збирання необхідних документів, звернення за правовою допомогою та до суду, щоб довести порушення своїх прав.

При визначенні розміру моральної шкоди суд також враховує ступінь вини заподіювача шкоди, а саме те, що він грубо порушив правила дорожнього руху.

З урахуванням наведеного суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди в сумі 100 000 грн. вважаючи, що такий розмір моральної шкоди є цілком розумним і справедливим.

Незважаючи на те, що позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,звільнені від сплати судового збору, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2500 грн.

Отже беручи до уваги, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір суд покладає на відповідача.

Окрім того стягненню з відповідача в дохід держави підлягає недоплачений позивачем судовий збір в сумі 204,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 200 000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 100 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та 2500 гривень судових витрат, а усього 302 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 204 гривні 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_4.

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Повне судове рішення складене 10 травня 2018 р.