Справа № 152/180/16-ц
Провадження № 22-ц/801/280/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Строгий І. Л.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 рокуСправа № 152/180/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Богацької О.М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

суб'єкти оскарження: старший державний виконавець Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Коваль Дмитро Олегович; начальник Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Захарчук Тарас Володимирович; Шаргородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань № 2 Вінницького апеляційного суду справу № 152/180/16-ц за апеляційною скаргою адвоката Костриці Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3, апеляційною скаргою Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2018 року, постановлену у складі судді Строгого І.Л., повне судове рішення складено 23 жовтня 2018 року,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на протиправну бездіяльність посадових осіб Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2016 року з ОСОБА_7 на її користь стягнуто 1 338, 64 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 2 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 500 грн витрат на правову допомогу.

На виконання указаного рішення суду Шаргородським ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 55969590.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а посадові особи державної виконавчої служби у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вживають заходів для його виконання, ОСОБА_3, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Коваля Д.О., яка полягає у непроведенні опису та арешту рухомого майна боржника ОСОБА_7 у будинку по АДРЕСА_1; визнати неправомірною бездіяльність начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Захарчука Т.В., яка полягає у невжитті заходів для забезпечення обов'язкового виконання державним виконавцем рішення суду, а також стягнути з бюджетних асигнувань Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на її користь 2 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 2 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Постановляючи ухвалу, місцевий суд виходив із того, що посадовими особами державної виконавчої служби було допущено бездіяльність під час виконання рішення суду, проте, оскільки виконавче провадження було закінчено у зв'язку з виконанням рішення суду, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

При цьому судом визнано доведеними витрати заявника на правничу допомогу, які підлягали стягненню з державної виконавчої служби.

В апеляційній скарзі адвокат Костриця В.С., який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду в частині відмови у задоволенні скарги скасувати та постановити нову про задоволення скарги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи та встановленим судом фактам бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби.

В апеляційній скарзі представник Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Коваль Д.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду в частині стягнення на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову у стягненні таких витрат.

Обґрунтовуючи скаргу зазначив, що суд, дійшовши висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, у порушення вимог ст. 452 ЦПК України, безпідставно стягнув з відділу державної виконавчої служби на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану Шаргородським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, адвокат Костриця В.С., який представляє інтереси ОСОБА_3, указував на те, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, оскільки суд правильно встановив факт бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби та правомірно стягнув витрати на правничу допомогу на користь заявника.

Обставини справи, встановлені в мотивувальній частині ухвали суду сторонами не оскаржуються.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга адвоката Костриці В.С., який діє в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області слід залишити без задоволення з таких міркувань.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам ухвала Шаргородського районного суду від 18 жовтня 2018 року в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2016 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 стягнуто 1 338, 64 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 2 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 500 грн витрат на правову допомогу. (а.с. 63-65).

На виконання указаного рішення суду 25 березня 2016 року Шаргородським районний судом Вінницької області видано виконавчий лист (а.с 66).

12 березня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно боржника, яке знаходиться в тому числі по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2

Постановою старшого державного виконавця Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 13 березня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 152/180/16-ц.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилалась на те, що державним виконавцем, незважаючи на її заяву, усупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», не було вжито заходів для забезпечення реального виконання рішення суду та не накладено арешт на майно боржника.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження проведення таких виконавчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 цього Закону начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження слідує, що державним виконавцем не було вчинено необхідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду. Також бездіяльність допущено і начальником Шаргородського ВДВС, яким не було використано всі надані йому законом права для примусового виконання рішення суду та не вжито заходів щодо зобов'язання державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому законом.

Ці обставини були правильно встановлені судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Проте, розглядаючи скаргу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у її задоволенні з підстав закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду, оскільки виконання рішення суду боржником за відсутності вжиття з боку зобов'язаних органів та посадових осіб дій, необхідних для виконання судового рішення, не свідчить про дотримання посадовими особами органу державної виконавчої служби вимог Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

За правилами ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Розподіляючи судові витрати, понесені заявником на оплату правничої допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх стягнення на користь заявника з органу державної виконавчої служби, оскільки саме через протиправну бездіяльність його посадових осіб вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

За таких обставин, правильним є висновок суду про стягнення з Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, а відтак безпідставною є апеляційна скарга відділу державної виконавчої служби, яку слід залишити без задоволення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при вирішенні справи суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення скарги.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак, стягненню з Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 352, 40 грн за подання апеляційної скарги.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу, адвокатом Кострицею В.С., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 472 від 24 листопада 2005 року, згідно договору від 06 вересня 2018 року про надання правничої допомоги ОСОБА_3, витрачено 8,5 год. на надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз документів та чинного законодавства, складання і подача апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - 3,5 год., складання та видача заяви на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - 1 год., ознайомлення з апеляційною скаргою, аналіз законодавства, судової практики, складання відзиву на апеляційну скаргу, участь у судовому засіданні - 4 години.

На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги в матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордера серії 02 БР № 448052 від 04 грудня 2018 року про сплату ОСОБА_3 адвокату Костриці В.С. 2 000 гривень.

Сплачені ОСОБА_3 кошти на правничу допомогу відповідають обсягу виконаної роботи адвокатом Кострицею В.С.

Отже, стягненню з Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 підлягає сума витрат, понесених на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Костриці Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2018 року в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області скасувати.

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Коваля Дмитра Олеговича щодо непроведенні опису та арешту рухомого майна боржника Ніколюка Олександра Дмитровича у будинку по АДРЕСА_1 при примусовому виконанні рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2016 року по справі № 152/180/16-ц.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Захарчука Тараса Володимировича щодо невжиття заходів для зобов'язання державного виконавця провести виконавчі дії при примусовому виконанні рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2016 року по справі № 152/180/16-ц.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Стягнути з Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь держави судовий збір в сумі 352, 40 гривень.

Стягнути з Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 2 000 гривень на відшкодування витрат за надання правничої допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис С.Г. Копаничук

Підпис В.В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький