Ухвала

12 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 619/4524/15-ц

провадження № 61-46527ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2018 року у цивільній справі за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності на майно в порядку придбання майна в період шлюбу ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 жовтня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

І. Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначила, що постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2018 року отримала 25 вересня 2018 року, однак доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції не надала.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності. Тому, заявнику необхідно надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки за змістом скарги ці докази є в наявності у заявника.

ІІ. Додатково Верховним Судом встановлено, що заявником оскаржується судове рішення, постановлене у малозначній справі за правилами статті 19 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2018 року - 1 762, 00 грн.

Ціна позову у справі про поділ майна подружжя та визнання права власності становить 50 843, 00 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн х 100=176 200, 00 грн).

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведені та не обґрунтовані.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України наведені обставини наводяться та обґрунтовуються саме особою, яка подає касаційну скаргу. Такі доводи є обов'язковою складовою касаційної скарги, якою оскаржуються судові рішення, постановлені у малозначній справі.

Верховний Суд застерігає, що в разі недоведення заявником підстав оскарження судових рішень у малозначних справах, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, суд зобов'язаний буде відмовити у відкритті касаційного провадження незалежно від усунення інших перешкод для такого.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності на майно в порядку придбання майна в період шлюбу залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 12 грудня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний