Провадження №2/523/85/18
"16" травня 2018 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді - Виноградової Н.В.,
при секретарі судового засідання - Одарія В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у здійснені права володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням шляхом виселення, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якій просила висилитивідповідачів з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.
06.12.2017р. від представника позивача надійшла уточнена позовна заява в якій просив висилити ОСОБА_2з квартири АДРЕСА_2, без надання іншого жилого приміщення.
30.01.2018р. представником позивача було уточнено позовні вимоги, а саме: просив усунути перешкоди у здійснені права володіння, користування та розпорядження квартирою 136 по вул.Затонського, 2 в м.Одесі шляхом виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення та зняти з реєстрації.
Від представника позивачки надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду повернулися рекомендовані повідомлення з позначкою «за даною адресою не проживає».
Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що після смерті батька позивачки ОСОБА_4, остання відповідно до ст.1261, ч.2 ст.1268 ЦК України успадкувала квартиру АДРЕСА_2.
З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 звернулась з відповідною заявою до державного нотаріуса Четвертої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, однак, свідоцтво про право власності на спадкове майно ОСОБА_5 не отримала через предявлення відповідачами позову про усунення позивача від спадкування.
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
04.02.2016р. рішенням суду в задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.
Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_3, яка складається з трьох кімнат загальною площею 62,8 кв.м. та житловою площею 43,2 кв.м., та на земельну ділянку площею 0,030 га., на території Крижанівської сільської ради, садівниче товариство «Ветеран», дільниця 142, передану для ведення садівництва, після смерті ОСОБА_4, померлого 08.05.2014 року, в порядку спадкування за законом.
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.03.2016 р. рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 04.02.2016 р. про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_3 залишено в силі і скасовано в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 з підстав не надання доказів неможливості отримання спадщини в нотаріальній конторі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2016 р. касаційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_9 відхилено. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року залишено без змін.

Як зазначає позивачка в своїй позовній заяві, вона позбавлена можливості здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись успадкованим майном для вільного використання та проживання в ньому з чоловіком та дитиною. Позивачка неодноразово намагалася потрапити до своєї квартири, але відповідачка не надає їй таку можливість.

Як вбачається з довідки (витягу із будинкової книги про склад родини і реєстрації) в квартирі окрім позивачки зареєстрована ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_7 не сплачує за спожиті комунальні послуги, що підтверджується рахунком- повідомленням від 08.06.2017 р. на загальну суму 17 148,64 грн. Зазначені борги, що зростають кожен день, відповідачка принципово не збирається погашати оскільки розуміє, що не є прав на квартиру проте цинічно та безоплатно користується останньою, чим порушує майнові права позивачки.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, - «Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону».

Стаття 41 Конституції України зазначає, що - «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Відповідно до ст. 317 ЦК України, - «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна».

Згідно ст. 319 ЦК України, - «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд».

За правилами ст. 321 ЦК України, - «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

На підставі ст. 391 ЦК України,- «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном» Згідно ст. 818 ЦК України, - «Тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом».

Згідно ст. 98 ЖК України, - «Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення».

Відповідно до ст. 150 ЖК України, - «Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.»

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 259, 265, 268, 280-286 ЦПК України,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у здійснені права володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням шляхом виселення задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійснені права володіння, користування та розпорядження квартирою 136 по вул.Затонського, 2 в м.Одесі шляхом виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем та третьою особою в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 01.06.2018р.

Суддя: