Номер провадження: 22-ц/785/3434/18
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді-доповідача Кравця Ю.І,, розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Відкритого Акціонерного Товариства «Одеській домобудівельний комбінат» в особі ліквідатора Колмикової Тетяни Олександрівни на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07.12.2017 року по цивільній справі за позовом Відкритого Акціонерного Товариства «Одеській домобудівельний комбінат» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Відкритого Акціонерного Товариства «Одеській домобудівельний комбінат», Закритого акціонерного товариства «Виробничо будівельно-монтажне об'єднання «Одесбуд», Виконавчого комітету Одеської міської ради», Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, про скасування свідоцтва про право власності, за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Одеській домобудівельний комбінат», третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності,

встановив:

22.09.2015 року представник ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, уточнивши який, просив суд витребувати з незаконного володіння від ОСОБА_5 на користь ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» квартиру АДРЕСА_1, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на зазначену квартиру, встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат».

Не погоджуючись з позовом ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» ОСОБА_4 та ОСОБА_6 15.03.2016 року пред'явили зустрічний позов, уточнивши який просили суд визнати дійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 19.12.2008 року між ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» та ОСОБА_4, скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 19.02.2009 року видане ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» на зазначену квартиру та скасувати реєстрацію права власності за ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» на спірну квартиру.

ОСОБА_5 в межах розгляду даної справи 15.03.2016 року подав суду окремий позов до ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» про визнання права власності на спірну квартиру.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 07.12.2017 року у задоволенні позовних вимог ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності НОМЕР_1, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 19.02.2009 року, яким посвідчено, що об'єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в цілому дійсно належить ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» на праві приватної власності. Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» на об'єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1, який в цілому складається з приміщень загальною 97, 5 кв.м, житловою площею 54,2 кв.м, відображених у технічному паспорті від 06.02.2009 року. У задоволені інших зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. .

Вказане рішення оскаржує в апеляційному порядку ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» в особі ліквідатора Колмикової Т.О. В скарзі ставиться питання про скасування рішення в частині відмови у задоволені позову ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ухвалення нового про задоволення заявлених ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» позовних вимог у повному обсязі та відмови у задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у повному обсязі.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про зменшення суми, яка підлягає сплаті як судовий збір за подання апеляційної скарги до 1000 грн., яке мотивоване важким фінансовим становищем та відсутністю можливості сплатити судовий збір у зв'язку з перебуванням ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» на стадії ліквідації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що у задоволені клопотання про зменшення судового збору слід відмовити, а апеляційну скаргу залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тобто, ця норма стосується лише витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Тому до судового збору ця норма не застосовується, а тому, підстав для зменшення розміру судового збору не вбачається.

Крім того, відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати суд може лише фізичну особу та на юридичні особи це не розповсюджується.

Також суд звертає увагу на те, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану та відсутності грошових коштів для сплати судового збору, суд вважає, що підстав для зменшення судового збору не вбачається, тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у зв'язку з тим, що в порушенні п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» додано до апеляційної скарги квитанцію від 21.12.2017 року про сплату судового збору у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI). У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Встановлено, що предметом первісного позову були вимоги майнового характеру: про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Крім того, була предметом первісного позову була вимога немайнового характеру: про скасування державної реєстрації права власності.

Предметом зустрічного позову було дві вимоги немайнового характеру: про скасування свідоцтва про право власності та про скасування реєстрації права власності.

Відповідно п.3 ч.6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання позову) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Так як предметом первісного позову була майнова вимога, а саме: про визнання права власності на нерухоме майно, ціна позову відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час подання позову) визначається вартістю майна.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання первісного позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (1218,00 грн.) та за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Крім того, згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання зустрічного позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру).

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, апелянту необхідно визначити вартість спірного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, та сплатити несплачену суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання первісної позовної заяви позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер та зустрічного позову, з урахуванням сплаченої суми судового збору.

Вказана грошова сума за сплату судового збору повинна бути внесена за наступними реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030001, Код , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, Призначення платежу: Судовий збір, пункт 6, КБК 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу апеляційного суду Одеської області (м. Одеса вул. Івана та Юрія Лип, 24-а).

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків. В разі невиконання у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволені клопотання Відкритого Акціонерного Товариства «Одеській домобудівельний комбінат» в особі ліквідатора Колмикової Тетяни Олександрівни про зменшення розміру належного до сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Відкритого Акціонерного Товариства «Одеській домобудівельний комбінат» в особі ліквідатора Колмикової Тетяни Олександрівни на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07.12.2017 року по цивільній справі за позовом Відкритого Акціонерного Товариства «Одеській домобудівельний комбінат» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Відкритого Акціонерного Товариства «Одеській домобудівельний комбінат», Закритого акціонерного товариства «Виробничо будівельно-монтажне об'єднання «Одесбуд», Виконавчого комітету Одеської міської ради», Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, про скасування свідоцтва про право власності, за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Одеській домобудівельний комбінат», третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності - залишити без руху.

Надати апелянту строк десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення недоліків апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І. Кравець