РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2018 року ,

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Половинки В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Фурсової Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, Сватівська міська рада Луганської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та усунення порушень права власності у цивільній справі №426/23527/17

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та усунення порушень права власності, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_1 за заповітом , після померлого батька ОСОБА_5 є власником ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1. Власником іншої половини будинку є його дід ОСОБА_4 Під час оформлення вищевказаної частини будинку зясувалась, що в належному йому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який фактично не проживає за вказаною адресою з 2014 року. З 30.12.2014 року відповідач розшукується Сватівським ВП ГУНП в Луганській області. Відповідач комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у будинку немає і взагалі він будинком не цікавиться. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач не знімається чим порушує його права як власника, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 2 у будинку 33 по вулиці Трударів (Пролетарська) м.Сватове Сватівського району Луганської області із зняттям його з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, клопотань, на підставі ст. 279 ЦПК України, про участь у розгляді справи до суду не надіслали.

Третя особа ОСОБА_4 та представник третьої особи - Сватівської міської ради Луганської областів встановлений строк до суду пояснення щодо позову не надали.

Відповідач ОСОБА_3 у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористалася.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач ОСОБА_1 прийняв в спадщину 1/2 частини житлового будинку загальною площею 47,3 кв.м., який розташований за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1, та на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є власником 1/2 частини житлового будинку загальною площею 47,3 кв.м., який розташований за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1. (а.с.13, 15)

Відповідно до довідки про склад сім'ї від 14.12.2017 року №10091, виданої Сватівським міським головою Луганської області ОСОБА_6, за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1 станом на 14.12.2017 року зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, 19997 року народження.(а.с.24)

Відповідно до довідки від 10.07.2017 року, виданої Т.в.о. начальником Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 розшукується Сватівським ВП ГУНП в Луганській області з 30.12.2014 року, як особа, що переховується від органів досудового розслідування.(а.с.27)

Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки, втратив інтерес до житла та може бути визнаний таким, що втратив право на вказане жиле приміщення.

Крім того, реєстрація відповідача за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1, власником якого є позивач ОСОБА_1 створює йому перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача ОСОБА_3 та який не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення. У зв'язку з чим позовна вимога ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме 1 /2 частини житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 71, 72, 107, 163 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 283, 288 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, Сватівська міська рада Луганської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та усунення порушень права власності - задовольнити.

Усунути порушення ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: вул. Трударів (Пролетарська) АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 2 у будинку 33 по вулиці Трударів (Пролетарська) м.Сватове Сватівського району Луганської області із зняттям його з реєстраційного обліку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_8