Справа № 559/1189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: вул. Лермонтова, 18 м.Дубно Рівненська область) до ОСОБА_2 (адреса: вул. Лермонтова, 18 м.Дубно Рівненська область)

про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником будинку, що знаходиться за адресою вул. Лермонтова, 18 м. Дубно, Рівненська обл., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 4 грудня 2006 року сер. ВЕІ № 780093, посвідченим державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Центром надання адміністративних послуг Дубенської міської ради № 07-01-20/1687 від 11.06.2018 у будинку за адресою вул. Лермонтова, 18 м. Дубно, Рівненська обл., зареєстровано 3 осіб, а саме: позивач, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та син позивача, ОСОБА_2, який є відповідачем. Хоча, відповідач на даний час зареєстрований за вказаною адресою, однак, він фактично з 14.06.2015 і поданий час в зазначеному будинку не проживає, у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Королівства Іспанія. Тобто, протягом останніх трьох років. По даному факту КП ЦЖЕО «Житловик» за участю сусідів було складено відповідний акт про не проживання відповідача у вказаному будинку. Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_2 понад один рік, можуть підтвердити свідки: ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: вул. Кармелюка, буд. З, кв. 3; м. Дубно, Рівненська обл.; ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не приймає, його особистих речей в будинку немає. У зв'язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає, у позивача виникають проблеми із користуванням та розпорядженням даним майном, надмірною оплатою комунальних послуг та отриманням житлової субсидії. Проживання відповідача за межами України, унеможливлює зняття з реєстрації місця проживання на підставі його заяви.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком що знаходиться за адресою вул. Лермонтова, 18 м. Дубно, Рівненська обл., шляхом визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування ним.

Позивач подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі (а.с.26).

Відповідач в зал судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21,25).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником будинку, що знаходиться за адресою вул. Лермонтова, 18 м. Дубно, Рівненська обл., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 4 грудня 2006 року сер. ВЕІ № 780093, посвідченим державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12129014 від 04.01.2007 серії ССС №437171(а.с.9, 8).

У вказаному житловому будинку, відповідно до довідки наданої Центром надання адміністративних послуг Дубенської міської ради № 07-01-20/1687 від 11.06.2018 у будинку за адресою вул. Лермонтова, 18, м. Дубно, Рівненська обл., зареєстровано 3 осіб, а саме: позивач, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та син позивача, ОСОБА_2 (а.с.10).

Починаючи з 2015 року відповідач не проживає у будинку за адресою вул. Лермонтова, 18, м. Дубно, Рівненська обл., дана інформація зафіксована у акті КП ЦЖЕО "Житловик" від 25 травня 2018 року (а.с.11).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювань. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРС закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільно господарство

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятим Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно із абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки позивачем надано суду переконливі докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: вул. Лермонтова, 18 м.Дубно Рівненська область) до ОСОБА_2 (адреса: вул. Лермонтова, 18 м.Дубно Рівненська область)про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою вул. Лермонтова, 18 м. Дубно, Рівненська області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим будинком що знаходиться за адресою вул. Лермонтова, 18 м.Дубно Рівненська область.

Дата складення повного судового рішення 15 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: