Номер провадження 22-ц/4804/15/18
Доповідач: Новікова Г.В. Номер провадження 22-ц/4804/15/18
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

12 листопада 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Новікової Г.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, на рішення Словянського міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки відмовлено.

До Апеляційного суду Донецької області надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 на рішення Словянського міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року.

У звязку із ліквідацією апеляційного суду Донецької області на підставі Указу Президента України від 29.12.2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та Указу Президента України від 28.09.2018 року №297/2018 «Про переведення суддів», та утворенням Донецького апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на територію,на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду, передано цивільні справи ліквідованого суду Донецькому апеляційному суду.

05.10.2018 року зазначена цивільна справа надійшла до Донецького апеляційного суду та передана судді-доповідачу згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року апеляційна скарга залишена без руху у звязку з несплатою судового збору в сумі 960 грн. за вимоги майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки). Апелянту надано десятиденний строк для усунення недоліку.

В апеляційній скарзі зазначено місце реєстрації позивача ОСОБА_1 у м. Горлівці Донецької області,тобто в населеному пункті, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і поштовий звязок з яким відповідно відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Повідомлення для позивача ОСОБА_3 про наявність ухвали від 10 жовтня 2018 року про залишення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 на рішення Словянського

міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року без руху було розміщено на офіційному веб-порталі Донецького апеляційного суду з посиланням на веб-адресу судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Копія ухвали Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року отримана представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 19 жовтня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 253).

05 листопада 2018 року на електронну адресу апеляційного суду від представника позивача надійшли пояснення, в яких ОСОБА_2 вказує, що предметом позову є саме стягнення заробітної плати, вважаючи, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки є заробітною платою і відповідно до п. 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" позивач від сплати судового збору і з цих позовних вимог звільнений.

Така позиція представника позивача не відповідає висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16, щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 1 частини 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", згідно якого стягнення заробітної плати не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Неоднакова правова природа заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який стягується відповідно до ст. 235 КЗпП України, встановлена і п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", згідно якої правило ст. 238 КЗпП про право органу, який розглядає спір, постановити рішення про виплату працівникові належних йому сум (крім передбачених ст. 235 КЗпП виплат середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи) без обмеження будь-яким строком застосовується за умови додержання строків звернення за вирішенням спору.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач оскаржує рішення суду про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки.

За подання позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки позивачі не звільняються від сплати судового збору, оскільки це є компенсація за порушені права, а не заробітна плата.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі №243/9232/17.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання представника позивача на судову практику Апеляційного суду Донецької області, зокрема, у справі № 243/7089/16-ц, провадження 22-ц/775/961/2017, в якій при розподілі судових витрат було зазначено, що позивач від сплати судового збору щодо вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу звільнений, є недоречним, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у судових рішеннях місцевих, апеляційних судів.

Станом на 12 листопада 2018 року вимоги ухвали Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року не виконані, недолік апеляційної скарги не усунуто - судовий збір не сплачено. З клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про судовий збір» представник позивача ОСОБА_1 не звертався, хоча судом було розяснено таке право.

За таких обставин, апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на рішення Словянського міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року підлягає поверненню апелянту.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, оформленої з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Відповідно до ст.185 ЦПК України у разі невиконання ухвали судді про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись частиною 6 статті 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на рішення Словянського міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Донецького апеляційного суду Г.В. Новікова