КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року місто Київ.

Справа № 359/1017/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2336/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2018 року (ухваленого у складі судді Журавського В.В.)

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів (повний текст рішення складено 30 серпня 2018 року), -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа №2-4648, виданого 09 грудня 2004 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 03 жовтня 2016 року замінено сторону виконавчого провадження з стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 На даний час неповнолітня ОСОБА_4 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, що зумовлені потребами в навчанні, оздоровленні, лікуванні, відвідуванні гуртків, ніж той, що визначений рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Тому ОСОБА_2 просила суд збільшити розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_1 на її користь на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задоволено.

Збільшено розмір аліментів, що стягувались з ОСОБА_5 на підставі виконавчого листа №2-4648, виданого 09 грудня 2004 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в сумі 1000 грн. 00 коп., а в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд неповно з'ясував фактичні обставини справи, не сприяв повному , об'єктивному та неупередженому його розгляду.

Посилався на те, що суд не повідомив його належним чином про дату та час розгляду справи, а тому він був позбавлений можливості надати суду свої заперечення та докази.

Зазначив, що суд не врахував матеріальний стан відповідача, будь які докази його матеріального стану в матеріалах справи відсутні. До апеляційної скарги долучив довідку з місця роботи про його доходи.

Відповідач просив врахувати також ту обставину, що на його утриманні перебуває його батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який в 2013 році переніс інсульт і перебуває в нерухомому стані та потребує постійного догляду, а також додаткових матеріальних витрат на лікування. На підтвердження вказаних обставин долучив до апеляційної скарги копію паспорта батька та Виписку з історії хвороби №13893 Бориспільської центральної районної лікарні Київської області.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку з викладеним вище, 03 жовтня 2018 року цивільні справи, які перебували в провадженні Апеляційного суду Київської області, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями новоутвореного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2018 дану справу призначено судді-доповідачу Желепі О.В.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову в даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також враховуючи, що справи про стягнення аліментів підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив розглянути дану справу в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 192 ЦК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 182 СК України , при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Задовольняючи позов, та збільшуючи розмір аліментів до 2000 грн. районний суд вважав встановленими такі обставини.

Батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в свідоцтві про народження зазначено : батько ОСОБА_1 та матір ОСОБА_3 (а.с.3).

За змістом рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано безвісно відсутньою (а.с.8).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).

У зв'язку з цим, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено опікуна, її рідну бабусю по матері, ОСОБА_2 (а.с.4-5).

На даний час неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з опікуном ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до виконавчого листа №2-4648, виданого 09 грудня 2004 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 200 ,00 гривень щомісячно.

Постановою Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 03 жовтня 2016 року замінено сторону виконавчого провадження з стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що з моменту призначення аліментів суттєво збільшилась вартість життя, а також збільшено розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зокрема з липня 2018 року для дитини віком від 6 до 18 років він складає 1944 гривні. Крім того, суд взяв до уваги , що дитини проживає з бабусею, яка є пенсіонеркою та єдиним джерелом її доходу є пенсія, розмір якої становить 2970 грн. 43 коп. (а.с.13)

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, доказів суду щодо його розміру доходу не подав, не надавав також доказів, щодо наявності на його утриманні батьків та інших осіб, не надав суду також докази з приводу свого стану здоров'я.

З урахуванням цих обставин, суд дійшов висновку, що аліменти мають бути збільшені до 2 000,00 грн., так як отримання бабусею вказаних коштів, зможе забезпечити неповнолітній дитині мінімальний розмір забезпечення її життєвих потреб.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновок суду про обґрунтованість заявлених вимог відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані вірно.

Доводи апеляційної скарги про неповідомлення відповідача про розгляд справи є недоведеними та спростовуються наявними в справі розписками та журналами судових засідань з яких вбачається, що відповідач приймав участь в судовому засіданні 07 серпня 2018 року, 12 червня 2018 року, а також був належним чином повідомлений про судове засідання на 23 серпня 2018 року, що підтверджується його власноручною розпискою на а.с. 26.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір аліментів, які районний суд стягнув в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини без врахування матеріального становища відповідача, апеляційний суд відхиляє враховуючи наступне.

Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ході розгляду даного спору судом відповідачем не наведено обставин, які в контексті ст.182 СК України свідчили б про відсутність можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Так, судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей, чи інших утриманців на утриманні не має.

Докази про перебування на утриманні відповідача батька - пенсіонера, які були подані на стадії апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони були подані з порушенням ч. 3 ст. 367 ЦПК України. Більше того, вони є недостатніми та не в повній мірі підтверджують зазначені відповідачем обставини.

Так відповідачем не надано документи, які б підтверджували, що він єдиний син у батька, і що той потребує догляду, який здійснює відповідач, документи про розмір пенсії батька та медичні документи про стан здоров'я батька станом на 2018 рік, а також медичні висновки щодо вартості необхідного лікування.

Ураховуючи всі вищенаведені обставини, які мають істотне значення, у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що визначений районним судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісяця, тобто лише 66 грн. 67 коп. на день (2000 : 30), ураховуючи також, що дитина проживає без матері з бабусею, яка є пенсіонеркою є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідає можливостям батька щодо здійснення утримання своєї неповнолітньої доньки. З довідки про доходи батька встановлено, що останній отримує 3800 грн. в місяць, тобто має можливість сплачувати на утримання неповнолітньої дитини 2000 грн.

Крім того, згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, тобто з відповідача стягнуто аліменти в розмірі, який з 1 грудня 2018 року буде меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 07 листопада 2018 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Іванченко М.М.

Рубан С.М.