Справа № 515/438/18
Провадження № 2/515/876/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про самовідвід

31 травня 2018 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2018 року автоматизованою системою документообігу суду мені розподілена для розгляду цивільна справа №515/438/18 провадження за №2/515/876/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, я не можу брати участь в розгляді даної справи і підлягаю самовідводу, оскільки є інші обставини, що викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, а саме те, що відповідачка по справі ОСОБА_2 являється донькою ОСОБА_3, яка раніше тривалий час працювала в канцелярії Татарбунарського районного суду Одеської області. Ці обставини можуть викликати сумнів в обєктивності та неупередженості судді з боку сторін по справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36,37,38 цьогоКодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених устатті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 3ст. 41 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Передача справи на розгляд до іншого суду з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі розпорядження голови суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом.

Наразі, в Татарбунарському районному судді Одеської області, на час винесення ухвали, правосуддя здійснює суддя Семенюк Л.А., дві посади судді - вакантні, а суддя Тимошенко С.В. не може розглядати справу, оскільки заявив самівідвід. Виходячи з цього, неможливо провести повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та утворити новий склад суду, а тому справу слід передати на розгляд до іншого суду, який є найбільш територіально наближеним до Татарбунарського районного суду, на підставі розпорядження голови суду (ч.4 ст.31 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.31, 36, 39-41, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заявлений самовідвід головуючого по справі судді Семенюк Л.А. - задовольнити.

У зв'язку з неможливістю утворити новий склад суду цивільну справу № 515/438/18, провадження за № 2/515/876/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, передати на розгляд до іншого суду, який є найбільш територіально наближеним до Татарбунарського районного суду, на підставі розпорядження голови суду.

Ухвала в частині вирішення питання про самовідвід не підлягає окремому оскарженню. На ухвалу в частині передачі справи на розгляд іншому суду може бути подана апеляційна скарга протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Семенюк