АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 669/1191/16-ц
Провадження № 22-ц/792/81/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Лапко Ю.В.

з участю: представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Юрівської сільської ради Білогірського району, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року ОСОБА_6 звертаючись в суд з вказаним позовом зазначав, що після смерті батька відкрилася спадщина за законом, зокрема, на земельні ділянки, про наявність яких йому не було відомо.

23 листопада 2016 року нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У звязку з цим, позивач просив суд визначити йому додатковий строк у три місяці після вступу рішення у законну силу для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 серпня 2010 року його батька ОСОБА_7

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає, що рішення є незаконним.

Посилається на те, що був позбавлений можливості подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки тільки після набрання законної сили рішення Білогірського районного суду від 30 серпня 2016 року про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, набув право на спадкування майна померлого.

Заслухавши пояснення представника відповідача та перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 25 серпня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а. с. 4)

Та обставина, що позивач ОСОБА_6 є сином померлого ОСОБА_7, підтверджується рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області №669/717/16-ц від 30 серпня 2016 року (а. с. 6-7).

З матеріалів спадкової справи № 12/2011, наданих Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області листом № 3771/01-21 від 09 грудня 2016 року, слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 заведена за № 50778115 у 2011 році. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 до нотаріальної контори 23 лютого 2011 року звернувся ОСОБА_4, син спадкодавця. Інформація про оформлення спадщини в матеріалах справи відсутня (а.с. 17-27).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 23 листопада 2016 року № 513/02-14 позивачу ОСОБА_6 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину в звязку з пропуском ним шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 9).

Згідно довідки Юрівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 3 листопада 2016 року № 681 вбачається, що на день смерті ОСОБА_7, який помер 25 серпня 2010 року, він проживав та був зареєстрований один в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що ОСОБА_6 не надав суду доказів, які б підтверджували наявність обставин, що обєктивно перешкоджали йому своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

З таким висновком апеляційний суд погоджується.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Тому, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що зазначені позивачем обставини не вказують на поважність пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Зокрема, незнання ОСОБА_6 про наявність спадкового майна, не може бути визнано поважною причиною пропуску вказаного строку. При цьому, суд правильно зауважив, що в квітні 2011 року позивач звертався до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з померлим ОСОБА_7 з метою оформлення спадщини після смерті останнього. Ця обставина спростовує твердження апелянта про його незнання про наявність спадкового майна.

Відповідно до довідки № 4 Білогірської ЦРЛ від 17 січня 2017 року ОСОБА_6 перебував на лікуванні з 10 лютого 2010 року по 28 лютого 2010 року з приводу загострення хвороби радикуліту.

Сам по собі факт перебування позивача на лікуванні у вказаний період не свідчить про те, що за своїм фізичним станом він був позбавлений можливості звернутися до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини особисто або шляхом направлення поштової кореспонденції.

Також не можна визнати поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини доводи апелянта про те, що він був позбавлений цієї можливості у звязку з відсутністю судового рішення про родинні відносини між ним та спадкодавцем.

При цьому слід зазначити, що в квітні 2011 року ОСОБА_6 подав до суду заяву про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_7, однак пізніше звернувся до суду з клопотанням про залишення вказаної заяви без розгляду, про що Білогірським районним судом було постановлено ухвалу від 27 квітня 2011 року, яка набрала законної сили.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 заперечує проти визначення ОСОБА_6 додаткового строку для прийняття спадщини.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повне судове рішення складено 16 березня 2018 року.

Судді: /підписи/ ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1