Справа № 570/4933/16-ц
Номер провадження 2/570/102/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивачки ОСОБА_2

представника позивачки, адвоката ОСОБА_3

представника відповідача, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення дії, яка порушує право,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що на подвір'ї, яке знаходиться з нею по сусідству, всупереч діючому законодавству України, без необхідних дозволів та документів, відповідачем здійснюється зберігання та ремонт вантажної сільськогосподарської техніки, під час здійснення його діяльності, вона змушена терпіти гуркіт та скрегіт металу, що унеможливлює відпочинок та спокійне перебування її вдома, на неодноразові зауваження відповідач не реагує, неодноразові її звернення до контролюючих органів зі скаргами на незаконну діяльність відповідача результату не дали, позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить зобов'язати відповідача припинити зберігання, ремонт, обслуговування та експлуатацію сільськогосподарської техніки та іншої автомобільної техніки на земельній ділянці, яка розташована по вул.Центральна, № 51, с.Обарів, Рівненського району.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що звернулася до суду задля захисту свого життя і здоров'я. Зазначила, що її ворота знаходяться за 8 метрів від садиби відповідача. Земельна ділянка належить його матері, сам відповідач там не проживає вже понад 10 років, лише ремонтує там техніку, проводить зварювальні роботи, там працює циркулярка, болгарка і інші інструменти, на подвір'ї знаходиться три трактори, три комбайни, агрегати до техніки, а вона проживає у будинку разом з хворою мамою, неодноразово просила зменшити шум у своїй роботі, проте відповідач не реагує на її звернення. Тому вимушена звернутися до суду з даним позовом, який просить задоволити.

Представник позивачки, адвокат ОСОБА_3, в судовому засіданні підтримала позов і пояснення ОСОБА_2, просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_5, адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що ОСОБА_5 не порушує будь-які права сусідів. Позивачкою не надано документів, що техніка належить саме відповідачу. Крім того, відповідач не є власником земельної ділянки, а відповідно і господарства, де, зі слів позивачки, знаходиться техніка. Зазначив, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року позивачці ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_6 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, відмовлено за безпідставністю заявлених позовних вимог. Підставою цього позову також було те, що ОСОБА_5 нібито здійснює свою підприємницьку діяльності на земельній ділянці за адресою вул.Центральна, № 51, с.Обарів, Рівненського району, що призвело до конфлікту між позивачкою і ОСОБА_6, матір'ю відповідача ОСОБА_5 Техніка працює в полі, тому її робота не може заважати позивачці. Якщо якась техніка і ремонтується в дворі, то це носить не постійний, а тимчасовий характер. З огляду на те, що ОСОБА_5 не є ані власником техніки, ані власником земельної ділянки, де вона знаходиться, шум від техніки, яка є в господарстві, не носить постійного характеру, тому вважає, що позов є безпідставним і просить відмовити в його задоволенні.

Свідок ОСОБА_7 - начальник відділу Держпродспоживслужби, в судовому засіданні показав, що консультував ОСОБА_2 та сільського голову ОСОБА_8 з цього питання. Пояснив суду, що ОСОБА_5, зберігаючи спеціальну сільськогосподарську техніку у себе на подвір'ї, діє незаконно, адже це заборонено робити в житловій зоні, це створює дискомфорт. В діях ОСОБА_5 вбачається порушення правил і норм забудови населених пунктів, проте зараз Держпродспоживслужба притягнути його до відповідальності не може. Крім того, показав, що з боку ОСОБА_5 вбачається порушення санітарного законодавства та в його діях є потенційна небезпека для здоров'я позивачки, адже порушуються нормативи рівнів шуму. Негативний вплив техніки в цьому випадку не виключається. На сьогодні за одним домогосподарством дозволяється зберігати до десяти легкових автомобілів, але без обслуговування. Коли він приїздив в якості інспектора на місце знаходження техніки, там зберігалося два трактори і один комбайн, а зберігати техніку необхідно у спеціально відведених місцях. Рівнів шуму він не заміряв, так як приїздив на місце, як консультант.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, що в 2016 році до нього, як дільничного інспектора поліції, було звернення ОСОБА_2 щодо порушення тиші, проте виїхавши на місце події, правопорушень виявлено не було, в дворі стояв лише один трактор, на дорозі стояв комбайн, проте невідомо чи він належить саме ОСОБА_5. У останнього було відібрано пояснення, проведено бесіду, заявниці було рекомендовано звернутися до суду. З аналогічними заявами щодо порушення тиші ОСОБА_5 ніхто із інших сусідів не звертався.

Свідок ОСОБА_10, який являється сусідом сторін, в судовому засіданні показав, що у ОСОБА_5 є комбайн, який йому не належить, це комбайн його брата з Городка. Показав також, що був випадок, коли ОСОБА_10 пригнали комбайн, але одразу ж його забрали. На даний час техніки на їхній земельній ділянці немає, під його ворота техніки не ставлять. Техніка, якщо і працює, то в сезон і її робота нікому не заважає.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді даної справи, з наявних у матеріалах справи доказів, які складаються з запитів та листів різних державних установ дійсно вбачається, що між жителями села Обарів ОСОБА_2 та сім'єю ОСОБА_5 триває багаторічний конфлікт.

Проте, виходячи зі змісту позовної заяви, наданих доказів, того, що позов пред'явлено саме до ОСОБА_5, судом не встановлено, а позивачкою не надано доказів того, що саме позивач є власником земельної ділянки, на якій зберігає і використовує спеціальну сільськогосподарську техніку, ремонтує її, чим створює шум, порушуючи особисті немайнові права позивачки. Не надано доказів того, що спеціальна сільськогосподарська техніка належить саме відповідачу.

Посилань позивачки на те, що в листі Рівненського РВП повідомляється, що техніка належить ОСОБА_5, суд не може взяти до уваги, оскільки цей лист не підтверджує реєстрацію сільськогосподарської техніки саме за ОСОБА_5 Із листів Рівненського РВП вбачається, що один із комбайнів належить родичу відповідача.

Позивачка чи її представник не надали інформації відповідних органів про реєстрацію сільськогосподарської техніки саме на ОСОБА_5, не було заявлено і відповідного клопотання про витребування таких доказів під час розгляду справи, а суд самостійно не може витребовувати докази у справі. Із розгляду іншої справи, яка перебувала в провадженні судді Остапчук Л.В., відомо, що земельна ділянка належить матері відповідача ОСОБА_6, але в даній справі копія Державного акту не була долучена і ОСОБА_6 не залучена як співвідповідач у даній справі.

При здійсненні права власності згідно із ст.319 ЦК України власник зобов'язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Стаття 293 ЦК України гарантує право фізичної особи на безпечне для життя і здоров'я довкілля, на належні, безпечні і здорові умови проживання. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. Фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови проживання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів з заявами щодо того, що відповідач ОСОБА_6 порушує правила добросусідства, проте вина ОСОБА_5 жодного разу не була підтверджена і доведена відповідними доказами. Не підтвердила і не надала таких доказів позивачка і в судовому засіданні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на даній території проживають інші сусіди, проте жоден з них не заявляє про порушення ОСОБА_5 правил добросусідства. Техніка нікому не заважає. Як заявила сама ОСОБА_2, сусіди не забажали з'явитися в судове засідання для підтвердження викладених нею доводів у своєму позові і, відповідно, підтвердити обставини на які вона покладається.

Як вбачається з матеріалів справи, сільськогосподарська техніка розміщуються на території домоволодіння, вона використовується сезонно, а її використання, виїзд та заїзд на територію домогосподарства, не може свідчити про перевищення рівня шуму, встановленого санітарними нормами. Доказів перевищення відповідного рівня шуму позивачкою суду не надано.

Навпаки, судом встановлено, що рівень шуму в денний час на території житлової забудови ОСОБА_2 не перевищує допустимий рівень відповідно до вимог ДБН В.1.1-31:2013 "Захист територій, будинків і споруд від шуму", що підтверджується Протоколом № 1/17.01.17 від 17.01.2017 року Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр", копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно ст.24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші у населених пунктах і громадських місцях, з якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування у межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль з додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші у населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів.

Сільська рада на засіданні адміністративної комісії (протокол № 8 від 21.07.2016 року) рекомендувала ОСОБА_5 проводити ремонтні та інші роботи, пов'язані з шумовими ефектами на протязі дня з 9-00 години до 22-00 години. По мірі можливості орендувати приміщення для техніки (копія протоколу долучена до матеріалів справи).

Оскільки суду не надано доказів того, що земельна ділянка, на якій розміщена сільськогосподарська техніка, належить саме відповідачу ОСОБА_5, що вказана техніка зареєстрована саме на ОСОБА_5, тому суд вважає, що у задоволенні даного позову саме до відповідача ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки він є безпідставним, позовні вимоги не доведені жодним належним і допустимим доказом.

Відповідно до ст.282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької діяльності, яка загрожує життю чи здоров'ю.

При розгляді даної справи суду не надано доказів, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, його діяльність створює небезпеку життю чи здоров'ю позивачки, також не надано доказів (медичних висновків) того, що робота трактору чи комбайна носить причинно-наслідковий зв'язок з інвалідністю позивачки чи сприяє погіршенню стану її здоров'я.

На думку суду посилання в позові на п.26.2 Правила дорожнього руху є безпідставними, оскільки цей пункт встановлює, що у житловій зоні забороняється:

а) транзитний рух транспортних засобів;

б) стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів;

в) стоянка з працюючим двигуном;

г) навчальна їзда;

ґ) рух вантажних автомобілів, тракторів, самохідних машин і механізмів (крім тих, що обслуговують об'єкти і громадян, виконують технологічні роботи або належать громадянам, що проживають у цій зоні).

Отже, забороняється стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями, а в ході розгляду справи встановлено, що сільськогосподарська техніка в даному випадку зберігається на земельній ділянці у спеціально відведеній її частині, на вулиці загального користування техніка не зберігається і не заважає мешканцям села. Крім того, цей пункт не забороняє рух тракторів, самохідних машин і механізмів, оскільки вони обслуговують об'єкти і громадян і належать громадянам, що проживають у цій зоні.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд не вбачає порушення прав позивачки, тому немає підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, так як на дату подання позову являлася інвалідом ІІ групи, то згідно Закону України "Про судовий збір" судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.13, 76, 78, 81, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 282, 293, 319 Цивільного кодексу України, Законом України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", Законом України "Про судовий збір", суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення дії, яка порушує право - відмовити повністю за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського Апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід ІІІ групи, зареєстрована за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія СР № 493217, виданий 27 жовтня 1998 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, в якому наявна відмітка від 29.08.2016 року, що має право здійснювати будь-які платежі за серією і номером паспорту.

Відповідач - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія МЮ № 090991, виданий 27 квітня 2006 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер суду не відомий.

Повний текст рішення виготовлено 16 листопада 2018 року.

Суддя Остапчук Л.В.