КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді І інстанції - Новак А.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3335/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ЯворськогоМ.А. (суддя-доповідач), КашперськоїТ.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційними скаргами ОСОБА_5, які подані адвокатом ОСОБА_6 на ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року про передачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову на розгляд Солом'янському районному суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Телявський Анатолій Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача та просив суд визнати виконавчий напис виданий 27 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. та зареєстрований в реєстрі за №4550 таким, що не підлягає виконанню. Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого документа.

Ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року позовну заяву та заяву про забезпечення позову направлено на розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва за підсудністю.

Не погоджуючись із вказаними ухвалами, представник позивача ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані ухвали першої інстанції та прийняти постанову про направлення справи до Голосіївського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

При цьому посилався на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваних ухвал дійшов помилкового висновку про порушення правил підсудності, застосовуючи правила ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вимоги заявлені у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції повинна бути залишена без змін виходячи з наступного.

Передаючи справу на розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий напис нотаріуса вчинено щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що територіально знаходиться у Солом'янському районі м. Києва, а тому відповідно до норм ч. 1 ст. 30 ЦПК України повинна розглядатися саме останнім судом.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком районного суду та вважає його обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

Згідно із ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно із цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 подав позовну заяву за місцезнаходженням відповідача АТ «Укрсоцбанк», проте предметом спору є визнання виконавчого напису стосовно нерухомого майна.

Підставою подання такого позову було порушення приватним нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії, якою нотаріус посвідчив право АТ «Укрсоцбанк» на звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_5 на підставі права власності.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановив зворотного.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Таким чином, виходячи із вищезазначеного, розгляд позову ОСОБА_5про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича від 27 серпня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 4550 таким, що не підлягає виконанню та заяви ОСОБА_5 від 03 жовтня 2018 року про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа має здійснюватися за місцезнаходженням майна, що є предметом позову, а саме в Солом'янському районному суді м. Києва.

За таких обставин апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвали суду першої інстанції залишенню без змін відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, оскільки ухвали, що не перешкоджають подальшому провадженню постановлені з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року про передачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову на розгляд Солом'янському районному суду м. Києвазалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв