Справа номер 487/406/17
Провадження номер 22-ц/4812/109/18 Суддя суду першої інстанції - Щербина С.В.
Категорія 48 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6,

представника третьої особи - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 05 липня 2018 року, повний текст якого складено 09 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Щербини С.В. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовував наступним.

З 27 жовтня 2003 року до 26 лютого 2015 року сторони перебували у шлюбі, під час якого в них народився син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу з відповідачем їх син продовжив проживати з матір'ю ОСОБА_5

Позивач вказував, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, її вихованні та розвитку її здібностей.

Посилаючись на вказане, позивач просив зобов'язати відповідача не чинити перешкод у його вільному спілкуванні з сином та участі у його вихованні. Визначити наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні сина без присутності матері та третіх осіб: побачення один раз на тиждень з п'ятниці з 14:00 год. до 10:00 год. неділі за місцем проживання позивача; спільний відпочинок упродовж 45 діб другої половини літніх канікул та однієї неділі зимових канікул у другій половині; необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; в день побачення з сином у позивача є право забирати його з місця проживання/школи особисто. Також позивач просив зобов'язати відповідача за два дні до дня його зустрічей з сином засобами телефонного зв'язку надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких чи інших змін (захворювання тощо) повідомляти про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. ОСОБА_5 зобов'язано не чинити перешкоди у спілкуванні позивача з сином ОСОБА_8.

Визначено спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні з сином ОСОБА_8 та його вихованні шляхом надання побачень кожного першого та третього тижня місяця з 18:00 годин п'ятниці до 18:00 годин суботи та два тижня під час літнього оздоровлення, надавши батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною за їхньою взаємною згодою. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_5 зазначала, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції безпідставно не врахував соціально-психологічний висновок, наданий Миколаївським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, відповідно до якого стосунки сина з батьком є напруженими, недовірливими та конфліктними.

ОСОБА_3 подав на апеляційну скаргу відзив, у якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» регламентує, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно з ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що з 27 жовтня 2003 року до 11 березня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народився син ОСОБА_8.

Після розлучення сторін їх син проживає разом з матір'ю.

У травні 2016 року позивач почав звертатися до органу опіки та піклування з приводу вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні його з сином.

Згідно з отриманою ним відповіддю відповідач на виклик до органу опіки та піклування не з'явилася, на контакт зі службою не йде, запрошення ігнорує. Позивачу роз'яснено право звернення з позовом до суду щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином.

На виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини спеціалістом Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було проведено психологічне діагностування ОСОБА_8 з метою визначення ставлення дитини до кожного з батьків. Під час нього було встановлено, що дитина як свою сім'ю сприймає себе, матір та вітчима. Стосунки з матір'ю є доброзичливими, емоційно комфортними, дружелюбними, довірливими. Між матір'ю та сином існує тісний психоемоційний зв'язок. Стосунки з батьком на даний час є дещо напруженими, недовірливими та конфліктними, оскільки дитина відчуває по відношенню до нього образу, злість та роздратування через те, що останній намагається маніпулювати його почуттями. Для ОСОБА_8 є стресовою ситуація звернення батька з позовом до суду щодо взаємодії з ним, оскільки вона негативно впливає на мікроклімат в його теперішній сім'ї. ОСОБА_8 проектує синівські почуття на вітчима ОСОБА_2.

Довідка Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, характеристика органу місцевого самоврядування, квитанції свідчать, що позивач за місцем проживання характеризується позитивно, у вживанні алкогольних чи наркотичних речовин замічений не був, є спокійною, врівноваженою людиною, станом на 26 травня 2017 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, щомісячно сплачує аліменти на утримання сина.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 10 липня 2017 року позивач повинен приймати участь у вихованні сина ОСОБА_8 шляхом спілкування з ним кожного першого та третього тижня місяця з 18:00 год. п'ятниці до 18:00 год. суботи та два тижні під час літнього оздоровлення.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для часткового задоволення позову є правильним.

Суд, дослідивши обставини справи, дійшов вірного висновку, що позивач має право на спілкування з сином та його виховання і це не призведе до негативних наслідків, оскільки надані сторонами докази не свідчать про зворотнє.

Посилання відповідача на безпідставне не врахування судом соціально-психологічного висновку є помилковим.

Суд, виходячи з обставин справи та вимог законодавства, беручи до уваги рівноправність батьків щодо виховання дитини, дослідивши всі надані сторонами докази, в тому числі висновок щодо напруженості у відносинах між батьком та сином, ухвалив рішення про часткове задоволення позову, надавши ОСОБА_3 право на спілкування з сином двічі на місяць та два тижні влітку.

Вказане рішення не порушує прав відповідача на виховання сина та спілкування з ним та прав дитини, оскільки з висновку вбачається, що напруженість між батьком та сином виникла саме через наявність непорозумінь між батьками щодо виховання сина.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 05 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

І.В. Лівінський

Повний текст постанови складено 21 листопада 2018 року.