Справа № 627/235/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,1730 га, яка розташована на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 лютого 2007 року померла його мати ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 3,1730 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 431079.

За життя 19.02.2003 року ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого вона вказану земельну ділянку заповіла порівну своїм дітям: позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3, однак остання до відкриття спадщини померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І- ВЛ № 105579 від 24.02.2007 року.

На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_2, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернувся до суду з позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з даним позовом та визнати за ним право приватної власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені ОСОБА_1 вимоги та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову ОСОБА_1 не заперечував.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчому судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 27 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 - ВЛ № 110394, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,1730 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 431079, яка знаходиться на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Згідно заповіту, посвідченого 19.02.2003 року секретарем виконавчого комітету Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого у реєстрі за № 17, ОСОБА_2 все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належить на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках.

Однак, як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №105579, виданого 24.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №4 ОСОБА_3 померла 22 лютого 2007 року, тобто до відкриття спадщини після смерті заповідача ОСОБА_2, яка померла 27 лютого 2007 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відтак, ОСОБА_3, якій заповідач ОСОБА_2 заповідала половину свого майна (у рівних частках із позивачем ОСОБА_1П.) і яка померла 22 лютого 2007 року - до смерті спадкодавця ОСОБА_2, не відноситься до її спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За таких обставин, аналіз норм матеріального права - ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1236 ЦК України дає підстави для висновку про те, що частку, яка була заповіданаОСОБА_3, слід вважати такою, що не охоплена заповітом, а, відтак, відповідно до вимог ст. 8 (аналогія закону), ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування цієї частки одержують спадкоємці за законом (ст. 1261-1265 ЦК України).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.

Факт, що позивач являється сином спадкодавці ОСОБА_2 підтверджується його свідоцтвом про народження, копія якого мається в матеріалах справи..

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, про що свідчить постанова Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.02.2018 №145/02-31, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася. Спадкоємцем на майно померлої є її син ОСОБА_1.

Однак позивач прийняти спадщину в нотаріальному порядку позбавлений можливості в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, тобто Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 431079, оскільки він був втрачений, про що свідчить оголошення в газеті «Промінь».

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 431079.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_4 та до складу спадкового майна входить земельна ділянка.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того ОСОБА_5 пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_4 має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 200,259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 3,1730 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 431079 після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 27 лютого 2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на ? частину земельної ділянки площею 3,1730 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 431079 після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 27 лютого 2007 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: пр.-т. Перемоги №61 - Б, кв. 78, м. Харків, Харківська області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

Качалівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Шкільна № 5, с. Качалівка, Краснокутського району, Харківської області, ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА