РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15576/17

пр. № 2/759/2572/18

15 січня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Немировській А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем 27 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 935 та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 27 липня 2007 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 935 та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1, позивач вказує, що на протязі 5 років до реєстрації шлюбу, він разом з ОСОБА_2 проживали однією сім'єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народилось двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після реєстрації шлюбу вони продовжили проживати однією сім'єю, однак спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки, відносини поступово погіршувались, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, та втрачено взаєморозуміння та повага один до одного, з 2010 року вони проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, зазначав, що спору щодо поділу спільного майна немає, спільні діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю, а тому на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказував, що рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що з 2010 року вона з чоловіком проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2007 року, про що є актовий запис № 935 (а.с. 2 - копія свідоцтва про шлюб).

Як вбачається з свідоцтва про народження, сторони мають двох неповнолітніх синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5 - копія свідоцтва про народження).

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 2010 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 липня 2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що є актовий запис № 935 - РОЗІРВАТИ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В.П'ятничук