Справа № 386/1186/17
Провадження № 2/386/97/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що з 09.06.2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. В позові зазначає, що з травня 2016 року з відповідачем не проживають, відповідач ухиляється від утримання дитини та її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, в той час відповідач працездатний, фізично здоровий, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття дитини та стягнути з відповідача щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трьох років.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що з відповідачем не проживає з 15.11.2017 року, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання не надає, вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 860 грн. щомісячно. Також має у власності будинок та утримує іншу неповнолітню дитину від іншого чоловіку в якому перебувала у першому шлюбі. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі заявленому у позові, однак не визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини оскільки не зобов'язаний утримувати дружину, яка є працездатною та може заробляти кошти самостійно. Разом з позивачем однією сім'єю не проживає з 15.11.2017 року. Відповідач зазначив, що він працює, отримує заробітну плату, інших доходів та утриманців не має, нерухоме майно та транспортні засоби у власності не має. Просить позов задовольнити частково.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

09 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №30, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №086331, виданого 09 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 5).

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №218419, повторно виданого 22 листопада 2017 року Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 7).

Згідно довідки про склад сімї за №429, виданої 11 грудня 2017 року виконавчим комітетом Липовеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, входить до складу сім'ї позивача (а.с. 6).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання сина та утримання дружини не надає.

Згідно довідки ТОВ «Побужський феронікелевий комбінат» від 04.01.2018 року, відповідач працює водієм на підприємстві та має заробітну плату за період з липня по грудень 2017 року в розмірі 25258,51 грн., тобто в середньому його заробітна плата становить щомісячно 4209,75 грн. (а.с. 25).

Як вбачається з довідки № 21, виданої 02.01.2018 року виконавчим комітетом Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в будинку матері в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, вул. Грушевського, 30. Власне житло відсутнє, земельної ділянки не має (а.с. 27).

Відповідно довідки №19/10/08-40, виданої 04.01.2018 року Голованівською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, ОСОБА_2 станом на 04.01.2018 року не перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець (а.с. 28).

Згідно довідки Територіального сервісного центру №3545 від 03.01.2018 року за відповідачем транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття.

Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд виходить зі слідуючого.

За нормами частин 1, 2, 4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Згідно норм частин 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, рухомого та нерухомого майна не має, погодився на утримання дитини в розмірі заявленому позивачем. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач працює, має сталий заробіток, інших утриманців не має, позивач не працює та знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, якій виповнилось 1 рік 4 місяці, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача з якою проживає дитина, до досягнення останньою трьох років у розмірі 750 грн., і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, не порушить приписи ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Доводи відповідача про те, що він не зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, враховуючи вимоги ст. 84 СК України, є безпідставними, оскільки відповідач отримує дохід та має можливість утримувати позивача, а наявність у позивача будь-якого доходу чи можливість працевлаштуватись не впливає на такі правовідносини.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

А тому з відповідача, враховуючи задоволення двох позовних вимог, мають бути стягнуті 1409 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 77, 80, 84, 180-183 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20.08.2034 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн., починаючи з 13 грудня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 20.08.2019 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в сумі 1409 грн. 09 коп. на рахунок 0111, отримувач коштів УДК в Голованівському районі, банк отримувача ГУДКУ у Кіровоградській області МФО 823016, Код , призначення платежу: за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Місце проживання позивача ОСОБА_1: с. Липовеньке Голованівського району Кіровоградської області, вул. Коваленка, 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2: с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, вул. Грушевського, 30, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя Гарбуз О. С.