АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/15170/14-ц

Провадження № 22ц/790/238/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

за участі секретаря Дмитренко А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року (суддя - Довготько Т.М.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 01 червня 2007 року та 18 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладені кредитні договори за умовами яких остання отримала в кредит 20 000 доларів США та 15 700 доларів США відповідно. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань також укладені договори поруки, поручителем за якими є ОСОБА_2. Крім того, 27 травня 2008року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт), банк надав позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафту, який складає 22 540, 51 грн. 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким позивач набув права вимоги до відповідачів. Зобов'язання за кредитними договорами належним чином не виконані.

У зв'язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитними договорами від 01.06.2007року та від 18.09.2007року у сумі 733 784 грн.13коп., стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт) у розмірі 22 540 грн.51коп.; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачений судовий збір в сумі 3 654 грн. в рівних частках по 1 827грн. з кожної.

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 30 червня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позовні вимоги підтримала, надала пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Зазначила, що всі докази по справі, для задоволення позовних вимог надані суду.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили. В матеріалах цивільної справи наявні письмові заперечення про залишення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила. В матеріалах цивільної справи наявні письмові заперечення про залишення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» без задоволення, та заява щодо застосування строків позовної давності.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитними договорами №ML -702/135/2007 від 01.06.2007 року та № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року у сумі 733 784 грн.13 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №ML -702/135/2007 від 01.06.2007 року в сумі - 13 338,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 288 328 грн.61 коп.; заборгованість по відсоткам за кредитним договором №ML -702/135/2007 від 01.06.2007 року в сумі - 1 015,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 21 954 грн.78 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кредитним договором № ML -702/135/2007 від 01.06.2007 року у сумі - 3 016,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 65 205 грн. 27 коп.; заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року в сумі - 12 919,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 279 271 грн.92 коп.; заборгованість по відсоткам за кредитним договором № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року в сумі - 732,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015року складає - 15 838 грн. 30 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кредитним договором № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року у сумі - 2 923,07 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 63 185 грн. 25 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачений судовий збір в сумі 3 654 грн. в рівних частках по 1827 грн. з кожної. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що договір про відступлення права вимоги від 12 листопада 2010 року є недійсним в частині відступлення права вимоги, а також зазначає про застосування строків позовної давності.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності невиконання відповідачами умов кредитного договору.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № ML-702/135/2007 за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 20 000 доларів США на придбання нерухомого майна зі строком повернення кредитних коштів до 01.06.2012 року.

Сторони договору домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 11,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Відповідно до пункту 4 частини 1 та пункту 1.5. частини 2 кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалася щомісяця повертати суму кредиту та нарахованих процентів щомісяця рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору. Щомісячне погашення Кредиту відбувається рівними частинами, погашення процентів - в повному об'ємі нарахованих на залишок заборгованості по Кредиту.

Відповідно до додаткового договору №1 від 10.03.2009 року до Кредитного договору від 01.06.2007 року, сторони виклали Графік платежів в новій редакції, змінили спосіб погашення кредиту з платежів, що зменшуються, на ануїтетні платежі, та передбачили можливість підвищення фіксованого відсотка на 4% в разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до додаткового договору №2 від 08.11.2013року до Кредитного договору від 01.06.2007року сторони домовились, що на період з 08.11.2013року до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Процентна ставка в розмірі 0,00% річних, викладено графік платежів в новій редакції.

Пунктом 2.1.5.2 договору передбачено право кредитора вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за кредитним договором. Встановили дату остаточного повернення кредиту, а саме 15.01.2020 року.

Крім того, 18.09.2007 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № ML-702/297/2007 згідно якого банк надав відповідачці кредит в сумі 15 700 доларів США на проведення ремонту нерухомого майна зі строком повернення кредитних коштів до 18.09.2015 року.

Сторони договору домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 12,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Відповідно до пункту 4 частини 1 та пункту 1.5. частини 2 кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалася щомісяця повертати суму кредиту та нарахованих процентів рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору. Щомісячне погашення Кредиту відбувається рівними частинами, з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту.

Згідно додаткового договору №1 від 19.03.2009 року до Кредитного договору від 18.09.2007 року сторони виклали Графік платежів в новій редакції, змінили спосіб погашення кредиту з платежів, що зменшуються, на ануїтетні платежі, та передбачили можливість підвищення фіксованого відсотка на 4% в разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до додаткового договору №2 від 08.11.2013 року до Кредитного договору від 18.09.2007 року, сторони домовились, що на період з 08.11.2013 року до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Процентна ставка в розмірі 0,00% річних, викладено графік платежів в новій редакції. Пунктом 2.1.5.2 договору передбачено право кредитора вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за кредитним договором. Встановили дату остаточного повернення кредиту, а саме 15.01.2020 року.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якій одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань укладені договори поруки, поручителем за якими є ОСОБА_2.

Крім того, 27 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт), банк надав позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафту, який складає 22 540, 51 грн.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Матеріали справи свідчать, що заборгованість за кредитними договорами №ML-702/135/2007 від 01.06.2007 року та № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року складає 733784 грн. 13 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № ML-702/135/2007 від 01.06.2007 року - 13338,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 288 328 грн. 61коп.; заборгованість по відсоткам за кредитним договором № ML-702/135/2007 від 01.06.2007 року в сумі - 1015,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 21 954 грн.78 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кредитним договором № ML-702/135/2007 від 01.06.2007 року у сумі - 3016,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 65 205 грн. 27 коп.; заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року в сумі - 12919,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає - 27 9271 грн. 92 коп.; заборгованість по відсоткам за кредитним договором № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року в сумі - 732,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає 15 838 грн.30 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кредитним договором № ML-702/297/2007 від 18.09.2007 року у сумі 2923,07 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року складає 63 185 грн.25 коп.; заборгованість по договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт) у розмірі 22 540 грн.51 коп.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановлено, що 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю за яким позивач набув права вимоги до відповідачів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачів суми заборгованості в розмірі .

Доводи ОСОБА_1 про те, що договір про відступлення права вимоги від 12 листопада 2010 року є недійсним в частині відступлення права вимоги, а також про застосування строків позовної давності обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції та не приймаються колегією суддів, оскільки відступлення права вимоги є двостороннім правочином, в якому сторонами є первісний кредитор і новий кредитор. Боржник не є стороною у договорі купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, а тому укладенням даного договору не порушено невизнані права, свободи чи інтереси відповідачів у справі.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто упродовж дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Разом з тим, позивачем не пропущено строків позовної давності, оскільки в укладених кредитних договорах сторони визначили як строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цими договорами, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів щомісячно, у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та відсотків.

Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями. При цьому, строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року № 6-20цс14 та від 18 червня 2014 року № 6-61цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів (що діяла на час ухвалення рішення).

Крім того, 03.10.2013 року ОСОБА_1 звернулась саме до позивача із заявою про реструктуризацію боргу за кредитними договорами та визнала борг за цими договорами. (а.с.238 т.2).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що враховуючи таку заяву ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №2 від 08.11.2013 року до Кредитного договору від 18.09.2007 року, згідно якого сторони домовились, що на період з 08.11.2013 року до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Процентна ставка в розмірі 0,00% річних, викладено графік платежів в новій редакції. Пунктом 2.1.5.2 договору передбачено право кредитора вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за кредитним договором. Встановили дату остаточного повернення кредиту, а саме 15.01.2020 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

Керуючись ст.367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.03.2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко