ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Чернівці

справа № 715/1287/18-ц

провадження № 22-ц/822/12/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Половінкіної Н. Ю., Одинака О. О.,

секретар Герман Я.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (головуючий суддя у першій інстанції - Цуренко В.А.),

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2015 року розірвано. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на місяць, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і досягнення сином повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_3, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_4, мешканки АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, щомісячно, що підлягає індексації, відповідно до закону, починаючи з 21 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси ОСОБА_2, оскільки його винесено з порушенням норм процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що при визначенні розміру стягуваних аліментів, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України, судом не враховано стан його здоров'я, відсутність постійної роботи та неможливість у зв'язку з цим своєчасно та у повному обсязі сплачувати аліменти.

Просить скасувати рішення суду в частині стягнення аліментів і ухвалити нове рішення, яким стягувати аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із положень сімейного законодавства щодо обов'язку батьків утримувати неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, правильно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2015 року розірвано.

У відповідності до свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 11 червня 2012 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а. с. 4).

Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він є безробітним та згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 6714 від 19 червня 2013 року має задовільний стан здоров'я та обмежений в фізичному навантаженні.

Однак, такі доводи заявника не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони є не обгрунтованими, суперечать нормам матеріального права, обставинам справи та письмовим доказам.

Так, за правилами ст. ст. 180, 181 ч.3, 182, 184, 192 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Досліджені судом виписка з медичної картки стаціонарного хворого №6714 містить інформацію про те, що у відповідача діагностовано - перфоративна виразка препілоричного відділу шлунку та розлитий серозно-фібринозний перитоніт. Враховуючи зазначені захворювання, ОСОБА_2 визначено стан здоров'я хворого як задовільний. Однак, доказів про те, що відповідач внаслідок задовільного стану здоров'я має інвалідність чи йому встановлені медичні рекомендації щодо виконання певних робіт або їх обмеження, що впливатиме на можливість його працевлаштування, суду не надано.

Необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано матеріальний стан платника аліментів, оскільки належними та допустимими доказами апелянтом не доведено неможливість працювати за станом здоров'я.

Окрім того, відповідачу не заборонено працювати, він не довів суду, що в нього немає реальної можливості влаштуватися на роботу або що перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний.

При визначенні суми аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становища дитини; стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

На утриманні у платника аліментів немає інших дітей, непрацездатних, дружини, батьків, доньки, сина. Тому розмір аліментів визначений судом першої інстанції у твердій грошовій сумі - 1300 гривень на дитину є справедливим і мінімально достатнім для забезпечення доньки належними умовами для життя.

Також необхідно зауважити, що дитина проживає разом із позивачкою, що тягне за собою більше витрат, а тому призначення аліментів у розмірі 1000 гривень порушить принцип рівності батьків у виконанні обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду м. Чернівці від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2018 року.

Головуючий (підпис) М. І. Кулянда

судді: (підпис) Н. Ю. Половінкіна

(підпис) О.О. Одинак

З оригіналом згідно: