Справа № 444/2251/17
Провадження № 2/444/138/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.02.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 264. Від шлюбу в них народилося двоє дітей.

Стверджує, що за час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, щораз виникали непорозуміння, які були спровоковані відповідачем. Останній ніде не працює, інтересами сімї не цікавиться, по господарству не допомагає, що негативно впливає на їх сімю.

Зазначає, що на даний час вони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, а тому переконана, що шлюб між ними є помилковим.

Оскільки втратила почуття любові, поваги і розуміння до відповідача, просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Іванчина".

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

А тому судом вирішено розглядати справу у відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії I-CГ № 087034 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вбачається, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 23.02.2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 264.

В шлюбі у сторін народилася дві дитини, а саме сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії I-CГ № 152475 та серії 1-СГ № 325577 відповідно.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами виникали непорозуміння, відповідач ніде не працює, інтересами сімї не цікавиться, по господарству не допомагає, вони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, позивач втратила почуття любові, поваги і розуміння до відповідача. Суд враховує, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що свідчить про стійкий характер розладу в сімї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. А тому позов ОСОБА_2 слід задоволити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивача про залишення їй прізвища «Іванчина» підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 131, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище- Штойко) ОСОБА_6, який зареєстровано 23.02.2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 264.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити - "Іванчина".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Апеляційного суду Львівської області, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Суддя: Зеліско Р. Й.