Справа № 492/1584/17
Провадження № 2/492/165/18
УХВАЛА

про повернення позовної заяви у зв'язку з невиконанням

ухвали про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2018 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Положеннями п. 3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що суди повинні застосувати положення статей 119, 121 ЦПК у контексті відповідної норми глави VI ЦПК аналогічно до п. 13 постанови ВССУ № 6.

Пред'явлена позовна заява в силу ч. 1 ст. 121 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подачі позову) ухвалою суду від 13 листопада 2017 року була залишена без руху, оскільки була подана з порушенням ст. 119 ЦПК України, оскільки в позові не було зазначено поштових індексів місця проживання позивача та відповідача; в позовній заяві не була зазначена точна адміністративна одиниця місця проживання відповідача, адже зазначення в позовній заяві місця проживання (перебування) відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку має значення не тільки для визначення підсудності справи, а й для повідомлення відповідача, та забезпечення його явки у судове засідання, і обов'язок зазначення місця проживання (перебування) відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку (наявного або останнього відомого) процесуальний закон покладає саме на позивача, не зазначені номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; позивачем в позовній заяві не були викладені обставини та не були зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, не були вказані підстави для звільнення від доказування, зокрема не були викладені обставини та не зазначені докази, які підтверджують, проживання дитини з позивачем та знаходження її на утриманні матері, а саме в матеріалах справи відсутня довідка про склад сім'ї, та відсутні відомості про доходи позивача та відповідача, не додано копію рішення суду, яким присуджено до стягнення з відповідача в її користь аліменти, що в подальшому буде утруднювати вирішення питання по суті позову; не було конкретизовано зміст позовних вимог, зокрема в той час коли положеннями чинного СК України передбачено, що аліменти за рішенням суду на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, позивач не вказуючи в позовній заяві характер роботи відповідача, в резолютивній частині позову просила суд змінити розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 з 1/4 частки від доходів до отримання у твердій частці 2 000,00 гривень, а отже позовні вимоги потребували конкретизації.

Крім того, в позові ОСОБА_1 зазначила, що відповідач на підставі рішення суду повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 у частці від доходів. Разом з тим, ані позов, ані додані до нього документи не містили даних, чи отримує позивач аліменти на підставі рішення суду або в добровільному порядку; позивачем не були зазначені ім'я та по батькові дитини на утримання якої позивач просить стягнути аліменти.

У відповідності вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, в порушення вимог вищевказаної статті позивачем не було надано доказів змін матеріального становища та сімейного стану з моменту винесення рішення Арцизького районного суду Одеської області, що набуло законної сили.

Так, всупереч цьому позивачем у позовній заяві не було викладено обставини, якими вона обґрунтовувала свої вимоги, наявність яких дає право на збільшення розміру аліментів, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України.

В порушення вказаних вимог позивач не зазначила жодної з передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів.

У зв'язку з чим, позивачу необхідно було уточнити заявлені позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів.

Для усунення недоліків заяви судом був установлений строк в п'ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху від 13 листопада 2017 року, та роз'яснено, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копія ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 13.11.2017 року була повторно направлена ОСОБА_1 поштою рекомендованим повідомленням за адресою, вказаною в позовній заяві.

Як вбачається з поштового повідомлення, 24 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 повторно отримала ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 13 листопада 2017 року у зв'язку з чим повинна була усунути зазначені в ухвалі суду недоліки по 02 лютого 2018 року включно, однак ні від позивача ОСОБА_1, ні від її представника заява з виправленими недоліками до канцелярії суду не надходила. Крім того, станом на 13 лютого 2018 року заява з виправленими недоліками до суду не надійшла.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем неналежно здійснюються її процесуальні права і виконуються процесуальні обов'язки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п. п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд враховує, що відповідно до п. 11 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху ухвалою суду від 13.11.2017 року, тобто до набрання чинності новою редакцією Кодексу, та приймаючи до уваги невиконання вимог ухвали від 13.11.2017 року, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Тому, на підставі викладеного, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів необхідно вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, визнати не поданою і повернути позивачу.

Повідомити позивача, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Арцизького районного суду Одеської області В.І. Черевата