Провадження 2-с/127/30/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області № 127/26409/17 від 13.12.2017,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області № 127/26409/17 від 13.12.2017.

Заява мотивована тим, що Вінницьким міським судом Вінницької області 13.12.2017 видано судовий наказ № 127/26409/17, яким наказано стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини з 06.12.2017 року і до досягнення нею повноліття. Даний судовий наказ виконувався ОСОБА_2 сумлінно та без заперечень. Неповнолітній син мешкав з батьком у м. Києві з вересня 2017 року по січень 2018 року, був на його утриманні, там же і навчався. Однак, з плином часу, син ОСОБА_5, за його згодою та згодою батьків переїхав на постійне перебування та мешкання до матері до м. Вінниця, де зареєструвався 09.07.2018 за адресою: вул. 600-річчяАДРЕСА_1. Переїхавши до матері з 30.01.2018 року син почав навчання в школі № 34 в м. Вінниці, став на медичний облік до лікарні «ЦПМСД №3». У вересні 2018 року ОСОБА_4 вступив до Вінницького коледжу будівництва і архітектури де і продовжує навчатись на денній формі навчання по теперішній час. Після переїзду від помешкання батька до помешкання матері у м. Вінниця, батько, що мешкає у м. Києві, з березня 2018 року, щомісячно, добровільно, за домовленістю перераховує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 на картковий рахунок матері ОСОБА_2. Таким чином судовій наказ по справі № 127/26409/17 перестав бути чинним, законним, та став таким, що не відповідає Сімейному кодексу Україні. Наведений наказ вже не відповідає ситуації та реаліям життя, що відбулися у зв'язку із переїздом сина із м. Києва до м. Вінниці, на утримання матері - ОСОБА_2.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, із заявою про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області № 127/26409/17 від 13.12.2017.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до переконання про повернення заяви боржника про скасування судового наказу без розгляду, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ № 127/26409/17, яким наказано стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 13.12.2017.

Згідно із ст. 105 ЦПК України, в редакції чинній на час видачі судового наказу, боржник мав право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, п. 4-1 ч. 1 ст. 96 цього кодексу. У разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 цього кодексу боржник мав право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, звернення до суду боржника із заявою про скасування судового наказу, який було видано про стягнення аліментів, не передбачено ЦПК України. Нормами процесуального закону, в разі видачі судового наказу судом про стягнення аліментів, виключно передбачено право боржника на звернення до суду із заявою про зменшення розміру аліментів або ж про його перегляд за нововиявленими обставинами.

Нормами ст. 170 ЦПК України регламентовано форму і зміст заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Отже, заява про скасування судового наказу, подана представником боржника, є такою, що не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

Однак, дослідивши заяву про скасування судового наказу, враховуючи мотиви звернення із даною заявою до суду, суд вважає за необхідне звернути увагу боржника на те, що в разі, якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, то суд, який видав виконавчий документ, яким є судовий наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати такий виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню в порядку, визначеному ст. 432 ЦПК.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 96, 105 ЦПК України (в редакції чинній станом на 13.12.2017), ст.ст. 170, 258-260, 353, 354, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області № 127/26409/17 від 13.12.2017 поверути без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: