Номер провадження: 22-ц/785/3037/18
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Фідель СК»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року (в складі судді Огренич І.В.) у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Фідель СК» до ОСОБА_2 про стягнення компенсації матеріальної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

29.08.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Фідель СК» (далі-СК) звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації матеріальної шкоди, а саме: стягнення матеріальної шкоди в розмірі 18 742,82 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

01.08.2016 року, на вул. Ак. Корольова,59 в м. Одесі, з участю автомобіля Renault Kangoo НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП). Постановою Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Між СК і ОСОБА_4 26.10.2015 року укладено договір страхування транспортного засобу - автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2. За умовами договору страхова сума складає 851 760 гривень, крім того, п. 2.3 договору визначено безумовну франшизу, яка розраховується відповідно до п.п.2.3.1-2.3.3 договору.

Відповідно до висновку експерта №5766 експертного авто-товарознавчого дослідження визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2 становить 23 049,24 гривень, а вартість матеріальної шкоди - 18 742,82 гривень (23 047,24-4 258,80 /франшиза/). На підставі платіжного доручення №1814 від 16.08.2016 року СК відшкодувала 18 742,82 гривень в якості плати за ремонт автомобіля згідно рахунка-фактури від 06.08.2016 року, перерахувавши грошові кошти на рахунок ДП «Емеральд Моторс». Всього вартість ремонтних робіт автомобіля становила 22 191,62 гривень.

Посилаючись на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просив позов задовольнити і стягнути з відповідача компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 18 742,82 гривень.

Представник позивача підтримав позов у судовому засіданні в суді першої інстанції, відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що не є винним у скоєнні ДТП, а також на те, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 року позов задоволено: суд стягнув з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 18 742,82 гривень в судові витрати.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду від 30.10.2018 року скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга відповідача зазначає: суд порушив вимоги ч.4 ст. 61 ЦПК України, оскільки постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою; на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 року його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме про порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження і відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України не підлягає доведенню факт ДТП та винуватість відповідача; суд посилається на висновок експерта №5766 про те, що матеріальна шкода становить 18 742,82 гривень, однак в постанові суду від 05.09.2016 року відсутні посилання на кількість та локалізацію механічних пошкоджень, їх механізм утворення та інше і зазначається, що в результаті зіткнення транспортних засобів останні отримали механічні ушкодження; суд прийняв до уваги як доказ розрахунок матеріальної шкоди відповідно до експертного дослідження, розробленого позивачем, однак відповідач не погоджується з цим через скрутне матеріальне становище і ставить під сумнів такий розрахунок; позов відповідач не визнав, судова експертиза не проводилась; суд не взяв до уваги скрутне матеріальне становище відповідача, на утриманні якого знаходиться мати ОСОБА_5 1937 року народження, відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, подекуди буває на заробітках; автомобіль позивача був застрахований до 06.11.2016 року за договором НОМЕР_3 в ПрАТ страхова компанія «Нова», тому належним відповідачем є ПрАТ страхова компанія «Нова».

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Представник відповідача не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

26.10.2015 року між СК і ОСОБА_4 укладено договір страхування транспортного засобу - автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2, за умовами якого страхова сума складає 851 760 гривень, крім того, п. 2.3 договору визначено безумовну франшизу, яка розраховується відповідно до п.п.2.3.1-2.3.3 договору (а.с.7-14).

01.08.2016 року, на вул. Ак. Корольова,59 в м. Одесі, з участю автомобіля Renault Kangoo НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль BMW 320 D НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.35,36).

Відповідно до висновка експерта №5766 експертного авто-товарознавчого дослідження визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2 становить 23 049,24 гривень, а вартість матеріальної шкоди - 19 054, 58 гривень (а.с.15-18).

Згідно страхового акту від 16.08.2016 року розмір страхового відшкодування 18 742,81 гривень (а.с.26).

На підставі платіжного доручення №1814 від 16.08.2016 року СК відшкодувала 18 742,82 гривень в якості плати за ремонт автомобіля згідно рахунка-фактури від 06.08.2016 року, перерахувавши грошові кошти на рахунок ДП «Емеральд Моторс» (а.с.27,28,33).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини із суброгації, які регулюються нормами ЦК України і Законом України «Про страхування».

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими (а.с.48,49).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині заважаючи на наступне.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ч.1 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»).

У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Для суброгації, відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування», встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Таким чином, відповідно до ст. 993 ч.1 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зважаючи на те, що завдавачем шкоди є відповідач ОСОБА_2, позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування між СК і ОСОБА_4 в розмірі 18 742,81 гривень, до СК в межах фактичних затрат перейшло право вимоги у порядку суброгації.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідача в скарзі про те, що: відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України не підлягає доведенню факт ДТП та винуватість відповідача; суд послався на висновок експерта №5766 про те, що матеріальна шкода становить 18 742,82 гривень, однак в постанові суду від 05.09.2016 року відсутні посилання на кількість та локалізацію механічних пошкоджень, їх механізм утворення та інше і зазначається, що в результаті зіткнення транспортних засобів останні отримали механічні ушкодження; суд прийняв до уваги як доказ розрахунок матеріальної шкоди відповідно до експертного дослідження, розробленого позивачем, однак відповідач не погоджується з цим через скрутне матеріальне становище і ставить під сумнів такий розрахунок; судова експертиза не проводилась; суд не взяв до уваги скрутне матеріальне становище відповідача, на утриманні якого знаходиться мати ОСОБА_5 1937 року народження, відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, подекуди буває на заробітках; автомобіль позивача був застрахований до 06.11.2016 року за договором НОМЕР_3 в ПрАТ страхова компанія «Нова», тому належним відповідачем є ПрАТ страхова компанія «Нова», - не заслуговують на увагу.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, зокрема автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2, внаслідок чого зазначений автомобіль отримав механічні ушкодження.

Тобто завдавачем шкоди власнику автомобіля BMW 320 D НОМЕР_2 є відповідач ОСОБА_2

Розмір страхового відшкодування підтверджується належними і допустимими доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач заперечуючи розмір страхового відшкодування, належними, допустимим і достатніми доказами не спростував надані позивачем докази щодо розміру страхового відшкодування.

При вирішенні вимог про вішкодування у порядку суброгації майнове становище не враховується, оскільки до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги в межах фактичних витрат.

У розумінні ст. 993 ч.1 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином відповідач ОСОБА_2, у даному випадку є особа, відповідальна за завдані збитки, а не страхова компанія «Нова».

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення майнової шкоди, тобто захист право позивача, за захистом якого позивач звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, тому відповідач не має права на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м, Одеси від 30 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 12.11.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова