ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1228/18 Справа № 192/437/17 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 травня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №DN80AT00000025, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 8 805,77 доларів США на термін до 29 травня 2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 17 березня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 75 654,88 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 7 607,86 доларів США, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 19 155,20 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 754,65 доларів США, та нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань в розмірі 5 278,22 доларів США. При цьому позивач посилався на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на власний розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 7 607,86 доларів США.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності, оскільки факт укладення між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 договору №DN80AT00000025 від 30 травня 2007 та наявність заборгованості підтверджено заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2011 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір № DN80AT00000025, за умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8805.77 доларів США на термін до 29 травня 2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Дата укладання цього договору - 29 травня 2007 року (а.с.9-11).

Позичальник належним чином не виконував умови договору, що стало підставою для звернення ПАТ КБ "Приватбанк" в березні 2017 року з позовом про примусове стягнення з боржника заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 607,86 доларів США за договором від 30.05.2007 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, відповідно до п.7.7 наданого у підтвердження позовних вимог кредитного договору, датою його укладення є 29 травня 2007 року, однак доказів укладення договору №DN80AT00000025 від 30 травня 2007 року, за яким позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, суду надано не було. З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що факт укладення між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 договору №DN80AT00000025 від 30 травня 2007 підтверджується заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2011 року, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2011 року встановлено, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором № DN80AT00000025 від 30.05.2007 року станом на 13.10.2010 року становила 12283.10 доларів США, яка складається з : - 7 383.29 доларів США - заборгованість за кредитом; - 2 740.87 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 157.95 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 1 355.88 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 581.90 доларів США - штраф (процентна складова);

Зазначеним судовим рішенням було задоволено в повному обсязі позовні вимоги "ПАТ КБ Приватбанк" та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість за кредитним договором № DN80AT00000025 від 30.05.2007 року у розмірі 96 959,33 грн.

Таким чином, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2011 року, яке набрало законної сили, вже було стягнуто заборгованість за договором № DN80AT00000025 від 30.05.2007 року, в тому числі тіло кредиту в сумі 7 383.29 доларів США, тому безпідставним є звернення ПАТ КБ "Приватбанк" в березні 2017 року з вимогою про стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № DN80AT00000025 в сумі 7 607,86 доларів США, враховуючи, що належних доказів в обґрунтування походження зазначеної суми банком не надано.

З огляду на зазначене, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова