АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Херсон

справа № 2-1896/11

провадження № 22-ц/791/691/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області в складі судді Прохоренко В.В. від 22 лютого 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави,

встановив:

18 липня 2011 року Суворовський районний суд м. Херсона ухвалив у зазначеній справі заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення задоволено та постановлено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03.10.2007 року звернути стягнення на предмет застави автомобіль Mazda, модель: 323, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_5, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України; надати ПАТ КБ «Приватбанк» всі повноваження, необхідні для здійснення продажу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про зміну способу виконання наведеного рішення суду, зазначивши, що виконати рішення суду у визначений спосіб неможливо у звязку із відсутністю необхідних для реалізації предмета застави документів.

Посилаючись на те, що зазначені обставини є суттєвими та такими, що істотно ускладнюють виконання судового рішення у визначений спосіб, заявник просив суд встановити спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 6406 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25 лютого 2011 року становить 50 855,31 грн. та складається із заборгованості за кредитом - 4674,34 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом 649,94 доларів США, заборгованості зі сплати комісій за користування кредитом; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 640,47 доларів США; штрафу (фіксована частина) 31,49 доларів США; штрафу (процентна складова) 303,55 доларів США. В іншій частині просив рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить ухвалу суду скасувати, зазначаючи, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду щодо відсутності підстав для зміни способу виконання рішення не відповідають обставинам справи, які належним чином не досліджені, та суперечать положенням цивільного процесуального законодавства України, що регулює спірне питання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18 липня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави задоволено та постановлено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03.10.2007 року звернути стягнення на предмет застави автомобіль Mazda, модель: 323, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_5, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України; надати ПАТ КБ «Приватбанк» всі повноваження, необхідні для здійснення продажу.

Позивач зазначив, що до виконання в передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку наведене рішення суду не зверталось як таке, що примусовому виконанню не підлягає.

Крім того, вказав на те, що на даний час рішення суду у обраний спосіб не виконано у звязку із відсутністю документів для реалізації предмета застави та попиту покупців на заставне майно.

Наведені обставини позивач вважає такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Порядок вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) встановлений розділом VI ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 435 наведеного розділу ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок виконання ухваленого ним рішення.

Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічний розділ та норма права містились у ЦПК України 2004 року.

Встановлення чи зміна способу і порядку виконання судового рішення передбачені також Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до положень ст.33 якого в редакції, що діє на час вирішення судом справи, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналізуючи аналогічні положення статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 2677-VI від 04 листопада 2010 року та статті 373 ЦПК України 2004 року, Верховний Суд України, переглядаючи судове рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, у своїй постанові від 25 листопада 2015 року у справі №6-1829 цс 15 вказав на те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (справа № 6-1829цс15).

Такими новими заходами для реалізації рішення банк вважає зміну способу виконання рішення із звернення стягнення на предмет застави на стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 25 вересня 2015 року №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», змінити спосіб виконання рішення суду із стягнення кредиту на звернення стягнення на предмет іпотеки (аналогічно- застави) і навпаки неможливо, оскільки це є зміною рішення суду по суті, що не допускається. Крім того, зазначений спосіб це вирішення конкретної позовної заяви, яка доводиться позивачем за різними нормами права, і кожна така заява має свої особливості.

Враховуючи, що обраний заявником спосіб виконання судового рішення (стягнення кредитної заборгованості) фактично змінить рішення суду (про звернення стягнення на предмет застави) по суті та самостійно змінить обраний позивачем у цій справі спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ПАТ КБ «Приватбанк» та вважає, що ухвала постановлена судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Так, посилання на те, що обраний банком спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором, яка на час розгляду справи не погашена, відповідає положенням ст. 16 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що встановлений цією нормою права перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним та може визначатися окремими законами та договорами, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки поняття способу виконання рішення суду та способу захисту цивільного права не є тотожними.

Законодавець поняття способу виконання рішення суду вживає та застосовує на стадії його виконання, а поняття способу захисту цивільного права на стадії звернення особи до суду за захистом свого права та інтересу.

Не може бути змінений спосіб захисту цивільного права за наслідком зміни способу виконання рішення суду.

Обравши спосіб виконання рішення суду у вигляді стягнення кредитної заборгованості, заявник фактично предявив нову вимогу про стягнення непогашеної кредитної заборгованості, що свідчить про зміну обраного ним способу захисту порушеного права, а не способу виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд безпідставно при вирішенні порушеного заявником питання застосував положення Закону України «Про виконавче провадження», так як ухвалене рішення примусовому виконанню не підлягає, не спростовують висновків суду у спірних правовідносинах, а лише свідчать про їх обґрунтованість, зважаючи на те, що зміна способу виконання судового рішення передбачена діючим законодавством лише на стадії його примусового виконання та із застосуванням способів, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

ОСОБА_3

Повний текст постанови складено 16 травня 2018 року

Суддя Л.В. Пузанова