Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2018 Справа №607/17164/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів в сумі 3000, 00 грн. щомісячно на його утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01.09.2018 року він навчається на денній формі навчання в Тернопільському національному економічному університеті, а відповідно не має можливості працювати. Весь тягар його утримання, придбання в тому числі і оплату за навчання несе його мати ОСОБА_5 Загальна вартість навчання становить 27200,00 грн. Щомісяця він потребує коштів на харчування, одяг, навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний та має можливість надавати таку допомогу. Тому просить стягнути з відповідача в його користь аліменти в твердій грошовій сумі 3000,00 грн., щомісячно та до досягнення ним 23 річного віку.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Відповідач подав суду відзив на позов в якому позов визнав частково, зокрема суду пояснив, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, перебуває на обліку як безробітний, проте він не відмовляється від обовязку утримувати сина та сплачувати аліменти на його утримання, однак просить визначити суму аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно.

Представник позивача подав відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідач є працездатним за станом здоровя, забезпечений житлом, не має на утриманні непрацездатних дружини чи інших дітей, а тому має можливість працювати та надавати матеріальну підтримку синові.

Відповідач ОСОБА_3 подав заперечення в якому просив суд при вирішенні позову врахувати, що житло він придбав в 2014 році коли його дохід був стабільним, однак на даний час його матеріальне становище скрутне.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та просять його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили визначити суму аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно та звільнити відповідача від сплати судового збору у звязку з скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 народився 11.09.1996 року та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №076146 виданого відділом РАГС Тернопільської міської ради.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №015985 виданого відділом РАГС Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвали шлюб 22.12.1997 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03.04.2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи стягувати з дати звернення до суду 14.11.2017 року, і до 30.06.2018 року дати завершення навчання за держзамовленням на факультеті компютерних інформаційних технологій Тернопільського національного економічного університету.

ОСОБА_1 навчається в ТНЕУ на факультеті компютерних інформаційних технологій з метою отримання освітнього ступеня магістр на платній формі навчання з 01.09.2018 року по 31.12.2019 року.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю та остання несе витрати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно довідки Тернопільського міського центру зайнятості, ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітний з 21.09.2018 року.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. (ст. 200 СК України)

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на постійній основі добровільно не бере участі в утриманні повнолітнього сина, постійної матеріальної допомоги не надає, хоча за своїм станом здоровя та матеріальним становищем, може виконувати свої обовязки по утриманню повнолітнього сина.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності від 14.10.2014 року, відповідачем ОСОБА_3 було набуто у одноосібне володіння квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,7 кв.м.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що відповідач в 2014 році придбав квартиру, а відповідно він може надавати матеріальну допомогу, оскільки матеріалами справи підтверджується що на даний час відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, а придбання ним нерухомого майна в 2014 році не свідчить про стабільний дохід позивача на даний час.

За таких обставин враховуючи вимоги статті 199 Сімейного кодексу України, з урахуванням балансу інтересів дитини і батька, матеріального становища позивача, який на сьогодні немає засобів для існування, інших обставин, що мають істотне значення, а саме часткове визнання позову відповідачем, який на даний час є безробітним, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на період його навчання у ВНЗ, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку, починаючи стягувати з 31.08.2018 року.

В задоволенні клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, оскільки нормами ЦПК та Закону України «Про судовий збір» не передбачено можливості звільнення відповідача від сплати судового збору у звязку з скрутним матеріальним становищем.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 31.08.2018 року до 11.09.2019 року дати досягнення 23 років, або закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 704 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_6