РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2018 року

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Половинки В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Фурсової Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сватівська міська рада Луганської області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації у цивільній справі №426/23408/17

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власницею жилого будинку, що розташований за адресою: вул. Першотравнева, 66, м. Сватове Луганської області. Відповідач не є членом її сімї , зареєстрований та фактично проживає у будинку та створює неможливі умови для проживання, постійно вчиняє сварки, порушує правила співжиття. Заходи запобігання та громадського впливу виявилися безрезультатними. Розмови та вмовляння не дають позитивних результатів. Відповідач постійно провокує конфлікти, ображає нецензурними словами, його поведінка негативно впливає на якість життя позивача, вона постійно знаходиться у нервовому напруженні, що впливає на її стан здоровя. Відповідач має власне приватне житло, проте в добровільному порядку виселятися не бажає. Участі в утриманні будинку не бере, усі комунальні послуги позивач сплачує одноособово.. Реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у здійсненні та розпорядженні цим житловим будинком її як власника.

Позивач ОСОБА_1 клопотань, на підставі ст. 279 ЦПК України, про участь у розгляді справи до суду не надіслав.

Третя особа - Сватівська міська рада Луганської області у встановлений строк до суду пояснення щодо позову не надала.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння.

У відповідності з і ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого

проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати,

укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення.

У п. 48, 74 Верховного Суду України "Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)" від 26.05.2001 судам роз"яснено, що виходячи з офіційного характеру заходів запобігання й громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сім'ї на підставі ст. 116 ЖК без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до правил ст. 29 ЦПК про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, виконавчими комітетами, іншими уповноваженими органами, а заходів громадського впливу - органами самоорганізації населення (будинкові, вуличні, квартальні комітети, товариські суди тощо), повинен підтверджуватися письмовими доказами. Норми гл. 2 цього розділу ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду до житлових відносин у приватному житловому фонді застосовуються у випадках, коли в гл. 6 ЖК України є посилання на них (наприклад, ст. 116 ЖК України застосовується щодо виселення членів сім'ї власника, які не є учасниками спільної власності на дане житло).

Крім того, в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року було розяснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів житлово-будівельних кооперативів, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи,

запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником жилого будинку, що розташований за адресою: вул. Першотравнева, 66, м. Сватове Луганської області (а.с. 6-10). Відповідач ОСОБА_2 не є членом її сімї, зареєстрований (а.с. 11-13) та фактично проживає у будинку та створює неможливі умови для проживання, постійно вчиняє сварки, порушує правила співжиття, про що свідчать численні звернення позивача до відділу поліції з приводу неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 (а.с.14-17). Заходи запобігання та громадського впливу виявилися безрезультатними. Розмови та вмовляння не дають позитивних результатів. Відповідач постійно провокує конфлікти, ображає нецензурними словами, його поведінка негативно впливає на якість життя позивача, вона постійно знаходиться у нервовому напруженні, що впливає на її стан здоровя( а.с.18-19). Відповідач має власне приватне житло, проте в добровільному порядку виселятися не бажає. Участі в утриманні будинку не бере, усі комунальні послуги позивач сплачує одноособово (а.с. 20-26). Реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки позивач змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача ОСОБА_2 та який не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення..

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач не є членом сімї позивача, договір найму жилого приміщення з ним не укладався, він не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг, систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання із ним в одному будинку, раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів, тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 150, ЖК України, ст.ст. 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сватівська міська рада Луганської області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні належним ОСОБА_1 галині Миколаївні на праві власності житловим будинком № 66 по вул. Першотравневій м. Сватове Луганської області, шляхом вмселення ОСОБА_3 з цього будинку, та зобовязати ОСОБА_2 звільнити будинок від особистих речей без надання йому іншого житлового приміщення.

Зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_4