АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Яценко Н.О.
№22-ц/796/2674/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення попередньої оплати за договорами про надання правової допомоги, -

В С Т А Н О В И В

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення попередньої оплати за договорами про надання правової допомоги.

18 грудня 2017 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, мотивовану тим, що відповідач може вчинити дії по відчуженню належного їй майна, тому не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Ураховуючи наведене, просив суд накласти арешт на транспортний засіб марки «Mazda», модель 6, 2015 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_3 20.05.2015 року до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на транспортний засіб марки «Mazda», модель 6, 2015 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_3.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що транспортний засіб, на який накладено арешт ухвалою суду про забезпечення позову є предметом застави згідно договору застави від 21.05.2015 року, укладеного між нею та ПАТ «Кредобанк».

Оскільки у заставодержателя є переважне право перед наступними стягувачами на задоволення своїх вимог за рахунок заставлено майна, тому накладення арешту на спірне нерухоме майно унеможливлює виконання умов кредитного договору та договору застави, зокрема позбавляє права заставодержателя ПАТ «Кредобанк» на продаж заставного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, тобто звернути стягнення в позасудовий порядок.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову представник позивача зазначав, що відповідач може вчинити дії по відчуженню належного їй майна, тому не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову є співмірними та у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач звернувся з позовом про стягнення попередньої оплати за договорами про надання правової допомоги в розмірі 352 400 грн. та просив суд накласти арешт на транспортний засіб марки «Mazda», модель 6, 2015 року випуску, який згідно інформації МВС України, 20.05.2015 року зареєстрований за ОСОБА_3.

Дана заява про забезпечення позову була задоволена судом в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що транспортний засіб, на який накладено арешт ухвалою суду про забезпечення позову є предметом застави згідно договору застави від 21.05.2015 року, укладеного між нею та ПАТ «Кредобанк».

Оскільки в заставодержателя є переважне право перед наступними стягувачами на задоволення своїх вимог за рахунок заставлено майна, накладення арешту на спірне нерухоме майно унеможливлює виконання умов кредитного договору та договору застави, позбавляє права заставодержателя ПАТ «Кредобанк» на продаж заставного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, тобто звернути стягнення в позасудовий порядок.

Колегія суддів вважає, що дана підстава не є безумовною скасування ухвали та відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

На момент постановлення ухвали про забезпечення позову в суду не було відомостей про перебування автомобіля в заставі.

Як убачається з матеріалів справи, 21 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредобанк» укладено договір застави на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №5854.09.00.3458 від 20 травня 2015 року, за умовами якого предметом застави є транспортний засіб марки «Mazda», модель 6, 2015 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.32,30)

Статтею 572 ЦК України передбачено, що у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

З наведеного випливає, що застава як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-застоводержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором переважно перед іншими кредиторами.

Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Задоволення вимог заставодержателя є переважним, однак не виключним. Пріоритет обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.

Перебування майна відповідача в заставі інших осіб, не є перешкодою для накладення арешту на це майно, оскільки такі дії не є зверненням стягнення на майно.

Отже, чинним законодавством не заборонено забезпечувати позов шляхом накладення арешту на майно, яке перебуває в заставі іншої особи.

У свою чергу, арешт майна як спосіб забезпечення позову застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що накладення арешту на автомобіль, який перебуває в заставі банку не порушує права заставодержателя, який має переважне право перед іншими одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна.

З доданого до апеляційної скарги кредитного договору вбачається, що строк його дії закінчується в травні 2018 року, тобто через три місяці.

Додаючи договір до апеляційної скарги 07 лютого 2018 року, ОСОБА_3 не надала доказів того, що на 07 лютого 2018 року існує непогашена заборгованість за кредитним договором та наявне порушення прав заставодержателя.

Посилання представників ОСОБА_3 на ймовірну несплату нею кредиту в повному обсязі та виникнення в заставодержателя в майбутньому права на забезпечення своїх вимог на звернення стягнення на предмет застави, не може бути підставою для відмови в задоволені заяви про забезпечення позову.

Вирішення питання про накладення арешту на автомобіль не може ставитися в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому щодо заставного майна.

Крім того, заставодержатель не уповноважував ОСОБА_3 на представництво його інтересів з огляду на те, що доводи апеляційної скарги зводяться до захисту прав ПАТ "Кредобанк"

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду в справі К/9901/1085/18 826/7383/15 від 02.02.2018 року.

Відповідно заявлених вимог позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 352 400 грн і в разі задоволення позову можуть виникнути труднощі щодо виконання рішення суду.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позовушляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Mazda», модель 6, 2015 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_3, оскільки між сторонами існує спір про стягнення попередньої оплати за договорами про надання правової допомоги в розмірі 352 400 грн.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 березня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва