Ухвала

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 753/17184/13-ц

провадження № 61-23865 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку письмового провадження заяви ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_6 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Журавель В. І., Закропивного О. В.,

Штелик С. П.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, визнання права постійного безоплатного користування нежитловими приміщеннями.

На обгрунтування позовних вимог зазначали, що 23 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу 12/100 частин садового будинку за АДРЕСА_1, та договір купівлі-продажу 12/100 частини земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою.

30 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (від імені якої діяв ОСОБА_4.) укладено договір купівлі-продажу 12/100 частини садового будинку АДРЕСА_1, та договір купівлі-продажу 12/100 частини земельної ділянки, розташованої за вказаною вище адресою.

17 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу 12/100 частини садового будинку АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу

12/100 частини земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою.

Зазначений вище будинок є житловим, належить кільком особам, його загальна площа складає 711,5 кв.м, він поділений на 6 ізольованих квартир із приміщеннями для обслуговування будинку у цокольному поверсі, із визначенням та виділенням у натурі часток (квартир) кожного із них:

12/100 - ОСОБА_1 (трикімнатна квартира на третьому поверсі); 12/100 - ОСОБА_2 (трикімнатна квартири на третьому поверсі); 12/100 - ОСОБА_3 (трикімнатна квартира на другому поверсі);

ОСОБА_4 (трикімнатна квартира на першому поверсі); 12/100 - ОСОБА_5 (трикімнатна квартира на другому поверсі); 40/100 - ОСОБА_8 ( трикімнатна квартира на першому поверсі).

Оскільки вказаний будинок було побудовано господарським способом ОСОБА_8 за участі ОСОБА_4 з численними порушеннями державних будівельних норм щодо забезпечення будинку інженерними системами життєзабезпечення, має приховані конструктивні недоліки, що призвело до численних проблем у його експлуатації, просили відшкодувати витрати на усунення недоліків придбаного ними нерухомого майна.

Крім того зазначали, що у будинку є нежитлові приміщення, які розташовані у цокольному поверсі, призначені для обслуговування потреб усіх співвласників будинку, але ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заперечують таке право, і чинять перешкоди у користуванні вказаним майном.

Посилаючись на наведене, позивачі, з урахуванням уточнень, просили стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 865 450 грн 23 коп. витрат на усунення недоліків придбаного ними майна; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити їм перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, які призначені для забезпечення потреб усіх співвласників (допоміжні приміщення) будинку АДРЕСА_1, та визнати за ними право постійного безоплатного користування (сервітут) нежитловими приміщеннями, а саме: 1/13.1 (сходи); 15/14 (сходи); 29/8,5 (сходи); 43/11,1 (сходи); 44/48.3 (підсобне); 45/12.8 (підсобне);

46/4.9 (сауна), 47/16,3 (підсобне); 48/2.8 (ванна); 49/1,7 (вбиральня);

50/74,0 (підсобне); 51/16,1 (котельня); 50/6,0 (сходи); 51/40,9 (підсобне); 52/8.0 (підсобне); 53/35,8 (підсобне).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня

2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковою ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня

2016 року та додаткову ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 лютого

2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У листопаді 2017 року до суду касаційної інстанції надійшли заяви

ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року, у яких заявники просили роз'яснити суть висновку суду касаційної інстанції про те, що судом першої інстанції до спірних правовідносин правильно застосовані норми матеріального права, однак рішення підлягає скасуванню у зв'язку із незалученням для участі у справі правонаступників померлого відповідача ОСОБА_8, у зв'язку з чим судом не було розглянуто вимоги до спадкоємців відповідача.

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

02 січня 2018 року заява передана до Верховного Суду.

У квітні 2018 року на адресу Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року, у якій він просив роз'яснити, які висновки судів попередніх інстанцій колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає правильними, а які помилковими, та чи погоджується колегія суддів касаційної інстанції повністю або частково з висновками судів про те, що майнові вимоги ОСОБА_1 пред'явлено до неналежного відповідача ОСОБА_4, який діяв лише як представник ОСОБА_10 на підставі довіреності.

Також просив роз'яснити, чи правильно він зрозумів ухвалу суду касаційної інстанції про те, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, а при новому розгляді справи суду необхідно лише усунути порушення норм процесуального права. На думку заявника, також потребує роз'ясненню порядок виконання ухвали касаційного суду щодо незалучення до участі у справі правонаступника померлого відповідача ОСОБА_8 Зазначена процесуальна дія є для нього незрозумілою, оскільки провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_8 закрито у 2015 році у зв'язку із відмовою позивачів від позову до нього, та відкликанням клопотання позивачів про залучення до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_8 Крім того, незрозумілим йому є мотив касаційного суду щодо скасування рішення суду першої інстанції з метою усунення допущених процесуальних порушень при новому розгляді.

Відповідно до частини першої статті 221 ЦПК України, у редакції, що була чинною на момент подачі заяви про роз'яснення рішення (далі - ЦПК України 2004 року) якщо рішення є незрозумілим для осіб, які беруть участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналогічна норма міститься у статті 271 ЦПК України, у редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року.

Зі змісту зазначеної процесуальних норм убачається, що незрозумілим є судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Підставою для роз'яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Заяви ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 про роз'яснення судового рішення зводиться до непогодження з висновками суду касаційної інстанції щодо процесуальних порушень, допущених судами попередніх інстанцій, в тому числі і щодо незалучення до участі у справі правонаступників померлого відповідача ОСОБА_8, що стало підставою для скасування касаційним судом оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд.

Доводи представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про необхідність роз'яснити, які висновки судів попередніх інстанцій колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає правильними, а які помилковими не грунтуються на вищенаведених нормах процесуального закону, відповідно до яких роз'ясненню підлягає рішення, а не ухвала суду, і таке можливо лише у випадку, якщо рішення є незрозумілим для виконання, чи ускладнює його реалізацію.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що відсутні правові підстави для роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 13 вересня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

Г. І. Усик