Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/39/18
Провадження № 2/499/99/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" березня 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Іванівському районі Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як 10 листопада 2016 року помер його батько ОСОБА_1.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в с. Богунове, вул. Центральна (бувша - Леніна), під №136, Іванівського району Одеської області.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину у встановленому законом порядку прийняв.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може оскільки договір купівлі-продажу спірного будинку посвідчено з порушенням ст.49 ЗУ «Про нотаріат», однак позивач вважає що його померлим батьком було правомірно набуте право власності на житловий будинок, у звязку з чим просить суд позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не зявився, проте надала до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд, при дослідженні доказів, якими позивач обґрунтував позов встановив, що 10 листопада 2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач є рідним сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Богунове, вул. Центральна (бувша - Леніна), під №136, Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією договору-купівлі продажу нерухомого майна від 20.11.1998 року та реєстраційним посвідченням.

Позивач є спадкоємцем померлого за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи, дружина померлого та його донька надали нотаріусу заяву про відмови від прийняття спадщини та й встановлений законом строк її не відкликали.

Земельні ділянки, що розташовані за адресою с. Богунове, вул. Центральна (бувша - Леніна), під №136, Іванівського району Одеської області для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства належали померлому ОСОБА_2, що підтверджується копією державних актів.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв у встановленому законом порядку: звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами зі спадкової справи.

Оформлення спадкового майна не є можливим в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат»та п.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до відповіді нотаріуса, з якої вбачається, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Богунове, вул. Центральна (бувша - Леніна), під №136, Іванівського району Одеської області, позивачем було надано договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Одеською універсальною біржею «Витязь» 20.11.1998 року, реєстраційний номер 98-853. Згідно ч.4 ст.55 ЗУ «Про нотаріат» посвідчення правочинів щодо відчуження житлового будинку, що підлягає державній реєстрації, проводиться за місцем знаходження цього майна, або за місцем знаходження однієї із сторін відповідного правочину, отже поскільки будинок знаходить в Іванівському районі та сторони договору також проживали в Іванівському районі, договір був зареєстрований з порушенням норм законодавства та не може бути прийнятий нотаріусом.

Однак, як зазначив позивач у позовній заяві, при укладені договору-купівлі продажу спірного будинку були дотриманні всі законодавчі вимоги, які діяли на момент його укладанні у звязку з чим вважає, що право власності на будинок набуте його батьком без порушення законодавства.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК України, в редакції 1963 року, яка діяла на момент виникнення правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 року права на нерухоме майно та їх обтяжень визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно вимог ч.3 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В силу ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З огляду на вищенаведене, померлий 10.11.2016 року ОСОБА_2 володів будинком за адресою с. Богунове, вул. Центральна (бувша - Леніна), під №136, Іванівського району Одеської області, тобто йому належало право власності на зазначений будинок, що також підтверджується тією обставиною, що земельні ділянки на яких розташовується спірний будинок також належали померлому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву ОСОБА_1 до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 16,328,1216,1218,1221,1222,1223,1258,1261 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., ст. ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (67252, Одеська область Іванівський район с. Богунове вул. Центральна 134, паспорт КМ 268434, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження 21.03.1988 рік) до Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області (67220, Одеська область Іванівський район с. Конопляне вул. 30 річчя Перемоги 152) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті 10.1.2016 року ОСОБА_1, та яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Богунове, вул. Центральна (бувша - Леніна), під №136, Іванівського району Одеської області.

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення змін до технічної документації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Богунове, вул. Центральна (бувша - Леніна), під №136, Іванівського району Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяОСОБА_3