Постанова

Іменем України

05 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 461/1265/16-ц

провадження №61-14237св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Енергобанк»,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника за довіреністю ОСОБА_6, на рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Енергобанк»

(далі - ПАТ «Енергобанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що між сторонами було укладено договір

№ 13-000751-01 про відкриття обслуговування карткового рахунку платіжної картки VISA від 23 серпня 2011 року та Додаткової угоди

№ 13-000751-01/РКО від 29 серпня 2011 року до Договору

№ 13-000751-01 про обслуговування карткового рахунку

НОМЕР_1 від 23 серпня 2011 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт». Сума кредиту 50 тис грн на строк до 29 серпня 2013 року.

Відповідач належним чином умови договору не виконував, на вимоги не реагував і допустив кредитну заборгованість.

У зв'язку із цим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 13-000751-01 про видачу та обслуговування кредитного карткового рахунку платіжної картки VISA в розмірі 191 506 грн 25 коп, витрати пов'язані зі сплатою судового збору покласти на відповідача.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року у задоволенні позовуПАТ «Енергобанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено

три річний строк позовної давності на звернення до суду за захистом порушеного прав, про застосування якого просив відповідач.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Енергобанк» задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Енергобанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за договором

№ 13-000751-01 про видачу та обслуговування кредитної карткового рахунку платіжної картки VISA в розмірі 191 506 грн 25 коп та судові витрати (судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги)

в розмірі 6 032 грн 44 коп.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що представник відповідача, подаючи заяву про застосування строку позовної давності, приховав від суду першої інстанції ту обставину, що 29.08.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до додаткової угоди №13-000751-01/РКО до договору №13-000751-01 про обслуговування карткового рахунку НОМЕР_2 від 23 серпня 2011 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт» від 23 серпня 2011 року, згідно умов якої

п. 2 Додаткової угоди №13-000751-01/РКО до Договору № 13-000751-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки НОМЕР_3 від 23 серпня 2011 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт» від 23 серпня 2011 року, в якому зазначено що, цією Додатковою угодою, Банк надає Власнику Рахунку кредитні грошові кошти (надалі «Овердрафт») у вигляді відновлювальної кредитної лінії (овердрафт) по Картрахунку з лімітом у сумі 50000,00 грн., на строк з

29 серпня 2011 року по 29 серпня 2013 року зі сплатою процентів за користування Овердрафтом у розмірі 28% річних на споживчі цілі.

Отже, останнім днем звернення до суду з даним позовом з врахування три річного строку позовної давності є 29 серпня 2016 року, у зв'язку з чим

ПАТ «Енергобанк» не пропустив строк позовної давності.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року, ОСОБА_5 в особі представника за довіреністю ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції при ухвалені рішення не врахував наступні обставини:

судом не взято до уваги те, що позивачем подано до апеляційної інстанції доказ у справі, а саме Додаткову угоду № 1 від 29 серпня 2012 року, який не було подано і досліджено в суді першої інстанції, та не наведено жодних поважних причин, з яких позивач не міг раніше подати до суду першої інстанції вищевказаний доказ;

твердження суду про приховування інформації є необгрунтованим, незрозумілим та надуманим.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі за поданою касаційною скаргою. Витребувано із Галицького районного суду м. Львова справу № 461/1265/16-ц.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року справу за позовом ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованостіпередано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Заперечення на касаційну скаргу позивачем не подано.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересів.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови в позові (частина четверта стаття 267 ЦК України).

Чинним законодавством передбачено два види позовної давності - загальна і спеціальна.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття

257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (пункт 1 частина друга стаття 258 ЦК України).

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання).

Статтями 526, 611 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов Банку, належним чином дослідивши докази і вірно застосувавши норми права, правильно виходив із того, що Банк подав позовну заяву в межах строку позовної давності, а представник відповідача, подаючи заяву про застосування строку позовної давності не зазначив, що 29 серпня 2012 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до додаткової угоди №13-000751-01/РКО до договору №13-000751-01 про обслуговування карткового рахунку

НОМЕР_2 від 23 серпня 2011 року про відкриття овердрафту Програма «VIP Овердрафт».

Розмір кредитної заборгованості судом перевірено, він відповідає вимогам закону та умовам договору.

Доводи заявника про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив всі обставини справи та взяв до уваги новий доказ (Додаткову угоду

№ 1 від 29 серпня 2012 року), який не був досліджений судом першої інстанції, не дає підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга стаття 410 ЦПК України). При цьому апеляційний суд вірно застосував положення статті 303 ЦПК України 2004 року щодо меж розгляду справи апеляційним судом.

Касаційна скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника за довіреністю ОСОБА_6, на рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк