Справа № 311/3149/18
Провадження № 2/311/1226/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді Сидоренко Ю.В.
при секретарі Осінцевій Л.А.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
10 вересня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що 14 листопада 2017 року з ОСОБА_2 вона зареєструвала шлюб, який був зареєстрований Василівським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 96. У кожного з них шлюб другий. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружні відносини між ними не склалися у звязку з відсутністю між ними взаєморозуміння. За таких обставин позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, який зареєстрований 14 листопада 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 96.
Ухвалою Василівського районного суду від 19 вересня 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. На заявлених позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити її позов за підставами, викладеними у позовній заяві. Її прізвище після розірвання шлюбу просить не змінювати (а.с.16).
В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано заяву, в якій відповідач просить розглянути справу за його відсутністю, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечує (а.с.22).
З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та заяв сторін по справі.
Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи обставину, що відповідач ОСОБА_2 визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.
Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини по справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14 листопада 2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Василівським районним відділом державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом №96, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).
Від подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчать надані свідоцтва про народження дітей, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.7,8).
Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, припинення шлюбних відносин, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України).
Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.
Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Орлова».
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів обєктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в судовому засіданні не доведено.
Крім того, оскільки позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, приймаючи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, крім того спільне сімейне життя сторони фактично припинили, мешкають окремо, шлюбні відносини відновлювати наміру не мають, про надання строку на примирення клопотань суду не подано, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, а шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей.
Також, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку судового розгляду, суд вважає необхідним повернути позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету - 50 % судового збору, сплаченого при предявленні нею позову до суду, а саме: в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок, згідно квитанції № П519/6910290/1 від 10 вересня 2018 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Метабанк» (а.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9,12,13,81,141,142,200,206,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1; яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2; зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса для листування: вул.Шмідта буд.13 оф.7 м.Мелітополь Запорізької області) про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 14 листопада 2017 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом №96.
Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін - «Лисенко».
Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області повернути позивачці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1; зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2) - 50 відсотків судового збору, сплаченого при предявленні позову до суду, а саме: в сумі - 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок, сплачених згідно квитанції № П519/6910290/1 від 10 вересня 2018 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Метабанк».
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5