Справа № 565/515/18
Провадження № 2/565/295/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого Головненською селищною радою Любомльського району Волинської області 06 листопада 2009 року (актовий запис за №22). Позивач зазначив, що за час перебування в шлюбі у сторін 01 травня 2011 року народилася дитина син: ОСОБА_1 Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що спільне життя у нього з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, що призводило до виникнення між ними сварок та фактичного припинення подружніх відносин, починаючи з вересня 2017 року. Згідно з доводами позивача спільне життя із відповідачкою та збереження їх шлюбу є неможливим, оскільки суперечить його інтересам.

За клопотанням відповідачки попереднім складом суду в даній цивільній справі сторонам надавався строк два місяці для примирення сторін, проте примирення ними не досягнуто.

У підготовче судове засідання сторони не зявилися, подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Зміст вказаної заяви позивача від 16 жовтня 2018 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного ним із ОСОБА_2 При цьому позивач вказав, що примирення сторін є неможливим, оскільки основною причиною їх розлучення є відсутність взаєморозуміння. Окрім цього ОСОБА_1 зазначив, що з вересня 2017 року вони проживають окремо і не підтримують сімейно-шлюбні відносини між собою.

Відповідачка повністю визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, про що зазначила у письмових заявах від 11 жовтня 2018 року і від 29 жовтня 2018 року. Згідно з доводами ОСОБА_2 збереження шлюбу лише за її намаганням без намірів та згоди другого з подружжя є неможливим і надання судом повторно строку для примирення сторін немає сенсу. При цьому відповідачка підтвердила, що з вересня 2017 року вона і відповідач проживають окремо і не підтримують сімейно-шлюбні відносини між собою.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на підставі ч.ч.3, 4 ст.200 і ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачкою суд вирішив ухвалити рішення в даній справі за результатами підготовчого провадження за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 11 жовтня 2018 року, від 16 жовтня 2018 року та від 29 жовтня 2018 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

06 листопада 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у Головненській селищній раді Любомльського району Волинської області, про що 06 листопада 2009 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №22. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №051321, виданим Головненською селищною радою Любомльського району Волинської області 06 листопада 2009 року.

Із свідоцтва про народження серії І-ГЮ №142092, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненської області 10 травня 2011 року (відповідний актовий запис №211 від 10 травня 2011 року), слідує, що 01 травня 2011 року у сторін народився син ОСОБА_3, який на момент розгляду справи є малолітньою дитиною.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 11 жовтня 2018 року, від 16 жовтня 2018 року і від 29 жовтня 2018 року судом встановлено, що у сторін існують різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя, між ними відсутнє взаєморозуміння, сімейно-шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2017 року. Примирення між сторонами не досягнуто. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам одного з подружжя позивача, який спільно проживати із відповідачкою в шлюбі не бажає.

З довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради №3544/05 від 26 вересня 2018 року слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі №5 будинку №4 по мікрорайону Перемоги у м.Вараш Рівненської області разом зі своєю матірю ОСОБА_4.

Відповідно до довідки №1208, виданої головою правління «ОСББ Вараш, 43» ОСОБА_5 18 вересня 2018 року, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані та проживають у квартирі №179 будинку №43 по мікрорайону Вараш м.Вараш Рівненської області.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3, ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання м.Вараш Рівненської області, мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_1, фактично проживаючого м.Вараш Рівненської області, мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання м.Вараш Рівненської області, мікрорайон ВарашАДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований Головненською селищною радою Любомльського району Волинської області 06 листопада 2009 року, актовий запис за №22 від 06 листопада 2009 року, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд