У х в а л а

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 713/1919/12

провадження № 61-15607 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

відповідачі: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, Тячівський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Державна казначейська служба України;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Тячівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області у складі судді Лук'янової О. В. від 10 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області у складі колегії суддів: Куцини М. М., Бисяги Т. Ю., Ігнатюка Б. Ю., від 16 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2015 року Тячівський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - Тячівський районний ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області) звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, Тячівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Заява мотивована тим, що вищевказане рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року підлягає перегляду у зв'язку із нововиявленими обставинами, оскільки існують обставини, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявнику раніше.

Справа за вищевказаною заявою Тячівського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року заяву Тячівського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року у вищевказаній справі визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву Тячівського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області, суд першої інстанції виходив із того, що заявником у встановлений строк не виконано вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху у повному обсязі, так як надано до суду тільки копію платіжного доручення, яке не може бути належним доказом сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 серпня 2016 року апеляційну скаргу Тячівського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області відхилено, ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року залишено без змін.

Погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що заявник не надав на підтвердження сплати судового збору оригіналу платіжного доручення, а надав лише його копію, а тому вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху щодо сплати судового збору не виконав.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Тячівський районний ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що 2 червня 2016 року головним управлінням державної казначейської служби у Закарпатській області було проведено оплату судового збору у розмірі 4 390 грн 30 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 2 червня 2016 року № 1168. Завірену копію вказаного платіжного доручення було надіслано на виконання вимог ухвали суду про залишення заяви Тячівського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області без руху 3 червня 2016 року. Таким чином заявник завчасно усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою Тячівського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Разом із тим, як убачається з матеріалів надісланої до Верховного Суду справи, Тячівський районний ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області у листопаді 2016 року звернувся до суду із аналогічною заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2016 року у відкритті провадження за заявою Тячівського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року відмовлено.

Отже, оскільки після надходження цивільної справи до Верховного Суду з'ясувалося, що суд першої інстанції розглянув раніше повернуту ним заяву, тому розгляд касаційної скарги щодо повернення судом тієї самої заяви є безпредметним. У зв'язку з цим касаційне провадження слід закрити, касаційну скаргу - повернути заявникові, а справу - направити до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 389, 402, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Тячівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 серпня 2016 року у справі за заявою Тячівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, Тячівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк