№ 207/232/18
№ 2/207/599/18
15 березня 2018 року м.Кам'янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Юрченко І.М.
при секретарі Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування уточненої позовної заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився ОСОБА_2, матір'ю якого записана ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок оформлення шлюбу з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач змінила прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3». Відомості про батька дитини записані згідно зі ст. 135 СК України. Відповідач, ОСОБА_3, має статус матері одиночки, що підтверджуються рішенням виконавчого комітету Балтійської районної у м. Дніпродзержинськ ради від 19.03.2014 р. №60 «Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», заочним рішенням Балтійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.01.2015 р. по справі №207/5214/14-ц, яким вирішено відібрати дитину у матері.
Вона, ОСОБА_1, виховує і утримує самостійно ОСОБА_2, майже з народження. Дитина постійно проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає. Постійне місце її проживання не відомо, засобів зв'язку з нею немає. З 2014 року по жовтень 2016 року перебувала на обліку лікаря психіатра з діагнозом Б70.1, не працювала, була інвалідом III групи, мала обмеження життєдіяльності по категоріям: здатності до навчання, здатності контролювати поведінку, здатності до трудової діяльності.
Рішенням Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради від 21.05.2014 року №95, її - ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради від 19.03.2014 року №60, малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Відповідач з 24.10.2016 року по 24.10.2017 року мала статус інваліда III групи внаслідок загального захворювання і працювала в цей період прибиральницею. Починаючи з 25.10.2017 року по теперішній час статус інваліда відповідачем не підтверджений, тобто статусу інваліда відповідач, на теперішній час, не має.

Майже з самого народження, мати дитини - відповідач покинула дитину напризволяще. Відповідач ніде не працює, веде аморальний образ життя. Дитиною не піклується, не утримує сина, не виховує. Жодного разу за той час, коли ОСОБА_2 проживає разом з нею не поцікавилася про стан його здоров'я, де і як він навчається, не поздоровляє дитину з днем народження та іншими святами.

Дитині вже повних 5 років, відвідує дошкільне відділення ДНРЦ №1 з травня 2016 року. Відповідно до витягу з протоколу засідання обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 26.01.2017 року №1-т, у малолітнього ОСОБА_2 особливості пізнавальних процесів та пізнавальної діяльності нижче вікових показників, працездатність порушена, потребує організації діяльності, тривалого навчання, научуваність знижена, навички самообслуговування та соціальної взаємодії потребують подальшого розвинення, емоції виразні, позитивні, поведінка регулюється мовленням, системне недорозвинення мовлення тяжкого ступеню, має неврологічні порушення.

Дитина потребує особливої уваги, догляду, спеціального розвитку навичок. Мати взагалі не приділяє дитині ніякої уваги.

На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_2.

Так, при подачі первісної позовної заяви ОСОБА_1 просила суд: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини; призначити ОСОБА_1 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_2.

На підставі заяви позивача ОСОБА_1 від 20.02.2018 року про залишення частини позовних вимог без розгляду, ухвалою Баглійського районного м.Дніпродзержинська від 20.02.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини та призначення ОСОБА_1 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_2 були залишені без розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.

Представник третьої особи - служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.

Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.

Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, має малолітню дитину: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у виконавчому комітеті Карнаухівської селищної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 11 від 20.03.2013 року (ар.с.8), відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Рішенням Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради від 19.03.2014 року №60, малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування (ар.с.11).

Рішенням Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради від 21.05.2014 року №95, ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ар.с.12).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.01.2015 року, вирішено відібрати у ОСОБА_3 малолітню дитину - сина ОСОБА_2, передавши дитину під опіку опікуну ОСОБА_1, без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти з ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 на утримання дитини (ар.с.13-14).

ОСОБА_3 з 24.10.2016 року по 24.10.2017 року мала статус інваліда III групи внаслідок загального захворювання, що підтверджується копією довідки МСЕК (ар.с.15).

Відповідно до витягу з протоколу засідання обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 26.01.2017 року №1-т, у малолітнього ОСОБА_2 особливості пізнавальних процесів та пізнавальної діяльності нижче вікових показників, працездатність порушена, потребує організації діяльності, тривалого навчання, научуваність знижена, навички самообслуговування та соціальної взаємодії потребують подальшого розвинення, емоції виразні, позитивні, поведінка регулюється мовленням, системне недорозвинення мовлення тяжкого ступеню, має неврологічні порушення (ар.с.17).

Відповідно до висновку № 8/250-7 від 19.02.2017 р. адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відповідає інтересам дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ар.с.44-45). На комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Південного району, яка відбулася 14.02.2018 року, члени комісії одностайно проголосували за доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).

Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками, не працює, не піклується про дитину, не створила належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально.

Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, оскільки не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для його виховання.

Відповідач у справі ні відзиву, ні заперечень проти позову не надав, за таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, до ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, третя особа: служба у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вул. Затишна, 3, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення є підставою для внесення відповідної відмітки про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 в актовому запису № 11 від 20.03.2013 року складеному у виконавчому комітеті Карнаухівської селищної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Юрченко