АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2018 року

місто Київ

справа №761/20928/15-ц

провадження №22-ц/796/696/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Київський Страховий Дім», ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Малинникова О.Ф. від 31 серпня 2017 року у справі за позовом про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

встановив:

у липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з ПрАТ «Київський Страховий Дім» 50 000 грн. 00 коп. та 497 грн. 54 коп. судових витрат, з ОСОБА_2 12 193 грн. 20 коп. та 124 грн. 39 коп. судових витрат.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначав, що 13 березня 2014 року у м. Києві по вул. Жмаченка, 16 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача Opel Corsa Combo, д.н. НОМЕР_3 та автомобіля ЗАЗ 110217, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 1 липня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП.

Позивач стверджував, що за результатом оформлення матеріалів ДТП ВДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві була видана довідка про факт ДТП з приблизним переліком механічних пошкоджень, які отримав його автомобіль внаслідок ДТП, а 20 березня 2014 року незалежним експертом (оцінювачем) ОСОБА_5 було складено Звіт №3922-2/03/14 про оцінку автомобіля Opel Corsa Combo, згідно якого матеріальний збиток, завданий йому в результаті пошкодження автомобіля при ДТП, складає 61 793 грн. 20 коп.

За складання звіту ним було сплачено 400 грн. 00 коп., а відтак загальний матеріальний збиток складає 61 793,20+ 400,00 = 62 193 грн. 20 коп.

Позивач зазначав, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Київський Страховий Дім», тому 16 липня 2014 року він подав товариству необхідні документи для здійснення регламентної виплати, проте 26 вересня 2014 року ПрАТ « Київський Страховий Дім» відмовив у виплаті страхового відшкодування вих. № 947 з підстав відсутності у ОСОБА_2 при собі посвідчення водія на момент ДТП.

З урахуванням, що відсутність посвідчення водія винної у ДТП особи не належить до переліку підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування та випадків, коли шкода не відшкодовується, при цьому, всі необхідні документи, передбачені статтею 35 Закону були подані товариству у передбачені законодавством України строки, позивач з посиланням на п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає, що відповідач зобов'язаний виплатити йому страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. 00 коп., а іншу частину збитків в розмірі 62 193 грн. 20 коп. - 50 000 грн. = 12 193 грн. 20 коп. необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в сумі 12 193 грн. 20 коп. та судові витрати по справі в сумі 124 грн. 39 коп. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський Страховий Дім» про стягнення на його користь страхового відшкодування в сумі 50 000 грн. 00 коп. відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач посилається на невідповідність рішення суду нормам матеріального права та неналежну оцінку наданих суду доказів, оскільки суд неправомірно визнав ОСОБА_2 не водієм, який на законних підставах керував автомобілем, а ДТП за участю застрахованого ТЗ ЗАЗ 110217, д.н. НОМЕР_2 не «страховим випадком».

Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 81) в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення судового розгляду справи не подав, направлене на адресу ОСОБА_3 повідомлення, повернулось на адресу суду без вручення, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судове засідання у відсутність відповідача та третьої особи.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІ від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача ПрАТ «Київський Страховий Дім» - ПодолянкоТ.В., яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 13 березня 2014 року о 14 год. 50 хв. у м. Києві по вул. Жмаченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю керованого власником ОСОБА_1 транспортного засобу Opel Corsa Combo, номерний знак НОМЕР_3 та керованого ОСОБА_2 транспортного засобу ЗАЗ110217, номерний знак НОМЕР_2, власник ОСОБА_3

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 1 липня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля ЗАЗ 110217, номерний знак НОМЕР_2, забезпечена полісом АС/4250378 ПрАТ «Київський Страховий Дім» від 1 червня 2013 року.

17 березня 2014 року ОСОБА_2, а 18 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулись до товариства з повідомленнями про подію, що може бути визнана страховою.

21 березня 2014 року ТОВ «Сател Груп» на підставі договору з позивачем, складено Звіт №3932-2/03/14 про оцінку автомобіля Opel Corsa Combo, номерний знак НОМЕР_3, згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові вказаного транспортного засобу становить 61 793 грн. 20 коп.

За наслідками розгляду заяв про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_2, страховикомПрАТ «Київський Страховий Дім» було встановлено відсутність у ОСОБА_2 посвідчення водія, у зв'язку з чим було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

За встановлених обставин та з урахуванням, що вказана подія не є страховим випадком в розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не встановлює обов'язку страховика відшкодувати шкоду, суд першої інстанції задовольнив вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 завдану шкоду у розмірі 12 193 грн. 20 коп. та відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування з відповідача ПрАТ «Київський Страховий Дім».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Відповідно до п. 1.4. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

П. 1.6. Правил дорожнього руху передбачає, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» - право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до визначень Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Як зазначено у п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

У п. 2.2. Правил дорожнього руху вказано, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 здійснював експлуатацію транспортного засобу неправомірно, а відтак обов'язок відшкодувати завдану позивачу шкоду, у даному випадку, виникає не у страховика.

Також колегія суддів приймає до уваги, що рішення суду містить роз'яснення права позивача звернутись до осіб, з вини яких йому спричинено шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки на загальних підставах, встановлених цивільним законодавством, оскільки не може вийти за розмір заявлених вимог стосовно відповідача ОСОБА_2

Судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів згідно п. 1 ч.1 ст. 374 ЦПК України дійшла висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Дата виготовлення повного тексту постанови - 15 березня 2018 рік.

Головуючий: С.В. Кулікова

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Лапчевська