Справа №489/5338/17 14.02.2018
Справа № 489/5338/17
Провадження №22-ц/784/112/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого судді-доповідача -Бондаренко Т.З.,

суддів - Данилової О.О., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_2 та її представника

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2017 року, постановлену суддею Рум'янцевою Н.О. в м. Миколаєві у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_4

про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності в порядку поділу майна подружжя та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А :

8 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності в порядку поділу майна подружжя та стягнення компенсації.

21 листопада 2017 року позивачка звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, об'єкт електроенергетики, розташований за адресою АДРЕСА_1, який складається з сонячного фотоелектричного модулю - ABISOLAR CL-P60250-D; мережевого сонячного інвертора - ABB Solar TRIO-27.6-TL-OUTD-S2X-400.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, об'єкт електроенергетики, розташований за адресою АДРЕСА_1, який складається з сонячного фотоелектричного модулю - ABISOLAR CL-P60250-D; -мережевого сонячного інвертора - ABB Solar TRIO-27.6-TL-OUTD-S2X-400. Заборонено укладати усі види угод, пов'язаних з відчуженням вказаного майна. В частині заяви про накладення арешту на все рухоме майно ОСОБА_4 відмовлено.

Відповідач на вказану ухвалу подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України ( чинному на час постановлення ухвали) встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Цивільно-процесуальним Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом п. 10 цієї ж Постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд, виходив з того, що застосування забезпечення позову є необхідним для забезпечення ефективного судового захисту.

Як вбачається із матеріалів виділеної справи, що надійшла до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 пред'явила позов до відповідача, посилаючись на спір, який виник стосовно спірного сумісно набутого в шлюбі майна. На думку позивачки, відповідачем порушені її права володіння та розпорядження спірним рухомим майном, яким є об'єкт електроенергетики, розташований за адресою АДРЕСА_1, який складається з сонячного фотоелектричного модулю - ABISOLAR CL-P60250-D; - мережевого сонячного інвертора - ABB Solar TRIO-27.6-TL-OUTD-S2X-400.

З наведеного вбачається, що між сторонами існує реальний спір, даний спір носить матеріальний характер, предметом спору є майно на яке накладено арешт, за такого, районний суд вірно виходив з того, що існує загроза відчуження даного рухомого майна, що може утруднити виконання рішення суду у справі та вірно обрав спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме майно, яке є предметом спору.

Посилання апелянта на необґрунтованість припущення щодо можливого утруднення в майбутньому виконання судового рішення та на неспівмірність застосування заходів забезпечення позову, є безпідставними, суперечать змісту заходу забезпечення позову, а тому не заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, а тому апеляційну скаргу в силу ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 375, 381, 382, ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту, який буде виготовлено протягом п'яти днів, а саме 16 лютого 2018 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

О.О. Данилова

Ж.М. Яворська