Справа № 661/3692/18
Провадження № 2-о/661/150/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя - Ведяшкіна Ю.В.,

секретар судового засідання - Юрченко Д.С.

у цивільній справі №661/3692/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року включно, посилаючись на те, що в 1962 році він разом із батьками з Російської Федерації переїхав на постійне місце проживання до України та проживав у АДРЕСА_1, де закінчив вечерню школу, та з 04 травня 1979 року по 12 травня 1981 року проходив службу в Радянській армії, з 18 листопада 1981 року по 18 жовтня 1995 року проживав з дружиною в АДРЕСА_1. В 1995 році переїхав до Російської Федерації, а в 2008 році повернувся знов до України де й проживає по теперішній час. У 2018 році з метою отримання громадянства України та паспорта громадянина України звернувся до Новокаховського сектору УДМС України в Херсонській області де йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю в нього паспорту громадянина колишнього СРСР і неможливості його відновлення, й рекомендовано звернутись до суду.

В судове засідання заявник та його представник не з'явились, у адресованій суду заяві представник заявника просила справу розглядати у їх відсутність, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, у поданих до суду письмових поясненнях, просив справу розглядати у його відсутність, та на його думку, з доданих до заяви документів вбачається факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, тому не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутність заявника та представника заінтересованої особи на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, з наданих суду документів вбачається, що в 1978 році заявник ОСОБА_1 закінчив повний курс вечірньої середньої школи №24 АДРЕСА_1, що підтверджується атестатом про середню освіту №937607 виданого 27 червня 1978 року.

З трудової книжки серія НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що з 01 серпня 1977 року по 10 квітня 1979 року ОСОБА_1 працював Макіївському спецуправлінні «Укренергочормет»; 04 травня 1979 року по 12 травня 1981 року ОСОБА_1 проходив службу в Радянській армії; з 01 вересня 1981року по 18 жовтня 1995 рік працював на території України.

Відповідно до паспорту громадянина Російської Федерації №НОМЕР_2 виданого 15 лютого 2005 року Талнахським МВВС Норильського УВС Красноярського краю, заявник ОСОБА_1 з 29 серпня 1981 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3, який було зареєстровано на території України, а саме: в АДРЕСА_1, а з 08 червня 2005 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, який також зареєстровано в АДРЕСА_1.

Згідно форми Б по квартирної карточки ОСОБА_1 з 18 листопада 1981 року та по 18 жовтня 1995 року був зареєстрований разом зі своєю дружиною за адресою: АДРЕСА_1, що також підтверджується доданою до матеріалів справи копією Форми А, з якої також вбачається, що 18 жовтня 1995 року заявник був виписаний до Красноярського краю, Російської Федерації.

Згідно відповіді №13/3528 від 29 серпня 2018 року Новокаховського міського відділу УДМС України в Херсонській області ОСОБА_1 відмовлено у видачі паспорта громадянина України і встановлення громадянства України, оскільки ним не надано документу на підтвердження постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, й рекомендовано звернутись до суду.

Тобто, встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама … постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України»… або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу, зокрема, УРСР, і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та дослідженні у справі докази, суд враховуючи що зазначений у заяві факт не оспорюється заінтересованою особою, вважає доведеним, факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління державної міграційної служби в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Дуби, Хотинецького району, Орловської області, Російської Федерації на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна