Провадження № 2/344/1269/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем 24.09.2009 року укладено шлюб, від якого у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 25.09.2013 року вони розлучились. З часу розірвання шлюбу і по даний час відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, розвитком та здоров"ям дитини не цікавиться, не виявляє будь-якої турботи про нього, не надає матеріальної допомоги на її утримання. ОСОБА_4 перебуває на її утриманні, вона піклується про її духовний, фізичний та моральний розвиток. Позивачка створила для доньки всі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку. А тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просила задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі. Не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 39-41).

Представник третьої особи - Органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 43).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва Серія НОМЕР_1 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4).

Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.09.2013 року, яке набрало законної сили 14.10.2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.09.2009 року у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №1451 - розірвано. ОСОБА_4 доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, залишено проживати з матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування нею своїми обов'язками, чи вживалися до неї заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, відповідно до якого рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.09.2013 року шлюб між подружжям розірвано, а малолітню дочку ОСОБА_5 залишено на проживання з матір'ю.

З позовної заяви випливає наступне: «з часу припинення шлюбу і по сьогоднішній день батько дитини не бере участі у вихованні доньки, зі слів знайомих, він виїхав на постійне місце проживання за кордон. Я самостійно виховую доньку, створюю їй умови для всебічного та здорового розвитку. Батько дитини фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не проявляє зацікавленості в подальшій долі доньки, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя».

У письмових поясненнях, поданих в службу у справах дітей від 17.10.2017 року, ОСОБА_1 вказує, що впродовж 6 років батько жодного разу не відвідав доньку, вона його не бачила і не знає. Він та його родичі не цікавляться дитиною. Позивачка вказує, що вона не може поїхати з дочкою на відпочинок за кордон, оскільки відсутня згода батька. ОСОБА_6 додає: « 6 років це не малий термін, цього часу було достатньо, щоб прийти і познайомитися з дочкою. Просто йому цього не потрібно».

Мати з дочкою зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, а проживають на АДРЕСА_3. У помешканні створені належні умови для навчання та відпочинку дитини, що підтверджується актом обстеження від 22.11.2017 року.

Відповідно до довідки ТОВ «Классік» від 02.11.2017 року №6 ОСОБА_1 працювала економістом з фінансової роботи з 29.06.2010р. по 31.10.2017р.; призначена директором ТОВ «Классік» з 01.11.2017 року.

Згідно з інформацією Івано-Франківської ЗОШ №4 від 24.11.2017 року №367 ОСОБА_3 навчається у 1-Б класі. На даний час дівчинка проживає з матір'ю, яка займається її вихованням, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням, приводить та забирає зі школи. Батько участі у навчанні і вихованні дівчинки не бере, зі слів матері, матеріально не підтримує сім'ю.

Відповідно до інформації ЗШ №4 від 24.11.2017 року № 366 про результати психологічного обстеження щодо вивчення рівня міжособистісних відносин у сімейному середовищі відомо наступне. В школі ОСОБА_3 старанна, допитлива, активна учениця. ОСОБА_5 проживає з мамою, яка піклується про неї; присутній тісний психологічний зв'язок та емоційна близькість з нею, налагоджене взаєморозуміння та підтримка. Для дівчинки вона є найріднішою, найближчою людиною, з якою почуває себе добре та в безпеці. В процесі діагностики з'ясовано, що «ОСОБА_3 знає свого біологічного батька, але ніколи його не бачила, бажання бачити його та спілкуватися з ним у неї не має». Згідно з випискою з медичної амбулаторної карточки дитини від 20.11.2017 року за наданням медичної допомоги звертається мама з дитиною.

Батька дитини ОСОБА_2 неодноразово було запрошено в службу у справах дітей та на засідання комісії з питань захисту прав дитини за адресами, вказаними у позовній заяві, а також у судовій справі: АДРЕСА_4; АДРЕСА_1, однак він не з'явився. 31.01.2018 року працівниками служби у справах дітей відвідано адреси можливого проживання ОСОБА_2, про що складено відповідні акти, а саме: за адресою АДРЕСА_4 мешкає гр.ОСОБА_7, а він ніколи не проживав; в АДРЕСА_1 були зачинені двері, залишено запрошення на комісію з питань захисту прав дитини 02.02.2018 року, однак ніхто не з'явився.

З метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (а.с. 45-48).

З врахуванням того, що відповідач проявляє байдужість до дитини, не бере участі у її вихованні, суд приходить до переконання, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 640,00 гривень судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 19, 141, 164, 180 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-266, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення судових витрат - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 - 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 05.03.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.