Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5761/16-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 47 Доповідач Коломієць О.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів : Шевчук А.М., Трояновської Г.С.

за участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/5761/16ц за позовом ОСОБА_2 до Житомирської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про визнання незаконним та скасування пунктів рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою та рішення про затвердження технічної документації

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2017 року, ухвалене суддею Чішман Л.М. у м.Житомирі

встановив:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 26.01.2017 р., просив визнати незаконним та скасувати п. 9 додатку до рішення 36-ї сесії 6-го скликання Житомирської міської ради від 18.06.2014 р. № 715 «Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/зміна цільового призначення», відповідно до якого ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0100 га по пров. Корбутівському, 5 у м. Житомирі; визнати незаконним та скасувати пункт 12.8 рішення 5-ї сесії 7-го скликання Житомирської міської ради від 09.02.2016 р. № 91 «Про передачу у власність та в оренду земельної ділянки громадянам під існуючим нерухомим майном», яким, за клопотанням ОСОБА_4, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,3571 га. по пров. Корбутівському, 5 в м.Житомирі для подальшого вирішення питання встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що будинок по пров. Корбутівський, 5 у м.Житомирі є багатоквартирним будинком, який знаходиться на земельній ділянці, що відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. За таких обставин право власності та право користування вказаною земельною ділянкою повинно визначатися відповідно до ст. 42 ЗК України. Право на отримання у власність земельної ділянки (прибудинкової території) або користування нею мали лише юридичні особи в особі житлової експлуатаційної організації або обєднання співвласників будинковолодіння. Проте, всупереч закону Житомирською міською радою надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном фізичній особі ОСОБА_3 та затверджено технічну документацію за заявою фізичної особи ОСОБА_4

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 р. в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування скарги, зокрема, зазначає, що земельна ділянка по провулку Корбутівському, 5 в м. Житомирі у користуванні раніше не перебувала, її межі в натурі не визначалися, довгостроковими межовими знаками не закріплювалися, тому орган місцевого самоврядування зобовязаний був спочатку затвердити проект із землеустрою, а не технічну документацію із землеустрою, що є порушенням ст.ст. 42-79-1,118 ЗК України. Крім того, багатоквартирний житловий будинок розташований на вказаній вище земельній ділянці, яка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови і може передаватися у власність або надаватися в користування обєднанню співвласників відповідно до норм ст. 42 ЗК України, таким чином, право власності або право користування могли мати лише юридичні особи в особі житлової експлуатаційної організації або обєднання співвласників будинковолодіння, діяльність яких регулюється Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що права позивача на користування виділеною у встановленому законом порядку земельною ділянкою сторонніми особами не порушуються, будь-яких рішень уповноважених на те органів про надання у користування сторін земельних ділянок в порядку передбаченому ст.ст. 116, 118 ЗК України в матеріалах справи немає і сторонами за час розгляду справи надано не було. Отримання ж відповідачами дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та затвердження технічної документації не є рішеннями про надання її у власність чи передачу у користування.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 152 ЗК України визначає способи захисту порушених прав, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

За положеннями ч.ч.1-3 ст.158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Положеннями ст.9, 42, 116, 189 Земельного кодексу України передбачено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок відноситься до повноважень Житомирської міської ради, крім того, відповідно доп.12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні ради.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється Житомирською міською радою.

Згідно п.34 ч.іст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань міських рад.

Судом встановлено, що сторони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_19 є власником квартири № 1 вказаного будинку, яку їй подарували згідно договору дарування квартири від 30.10.1999 р. ОСОБА_20 та ОСОБА_21П в рівних частках кожний.

ОСОБА_18 є власником квартири АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.02.2001 р.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2, згідно договору купівлі-продажу від 25.10.2002 р.

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_17 є власником 3/4 частки квартири № 4, по пров. Корбутівському, 5 в м. Житомирі.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3. Згідно договору купівлі-продажу від 02.04.2014 р.

ОСОБА_22 згідно договору купівлі-продажу від 02.09.1998 р. є власником квартири № 6, що знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Корбутівський, 5.

ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_23 та ОСОБА_12 є власниками квартири №7, по пров. Корбутівському, 5 в м. Житомирі (на підставі свідоцтва №54232 про право власності на житло від 12.01.2007 р.).

ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_24, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_4 (на підставі свідоцтва про право власності на житло №58666 від 14.10.2008 р.).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2011 р. за ОСОБА_19 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0240 га за адресою: м. Житомир, пров. Корбутівський, 5, яка належала ОСОБА_20 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 18.08.1994 р.

Рішенням Житомирської міської ради від 09.02.2012 р. №312 за домоволодінням №5 по пров. Корбутівському в м. Житомирі закріплена земельна ділянка загальною площею 0,0502 га та передана ОСОБА_19 в довгострокову оренду терміном на 10 років земельна ділянка площею 0,0262 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Рішенням Житомирської міської ради від 18.06.2014 р. №715 вирішено, надати дозвіл громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/зміна цільового призначення, згідно з Додатком.

Відповідно до п. 9 Вказаного вище Додатку - ОСОБА_25 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0100 га по пров. Корбутівському, 5 ум. Житомирі (а.с.12 т.1).

Рішенням Житомирської міської ради від 26.09.2014 р. №773 вирішено, надати дозвіл громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/зміна цільового призначення, згідно з Додатком.

Відповідно до п. 77 Вказаного вище Додатку - ОСОБА_26 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,3508 га по пров. Корбутівському, 5 у м. Житомирі (а.с.57 т.2).

Аналогічні дозволи на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,3508 га по пров. Корбутівському, 5 у м. Житомирі надані ОСОБА_4, сімям ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12 (а.с.58-60 т.2).

Рішенням 5 сесії 7-го скликання Житомирської міської ради від 09.02.2016 р. №91, за заявою ОСОБА_4 від 04.11.2015 р. №15130, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,3571 га по пров. Корбутівському, 5 в м. Житомир для подальшого вирішення питання встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02.05.2009р. у відповідності із Законом України від 05.03.2009р. N1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (п.7 розд. Х «Перехідні положення» ЗК України), одержані ними до 01.01.2002р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Відповідно до п.1 ст.30 ЗК України, в редакції 1990 р. при переході прав власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і якщо не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Відповідач ОСОБА_19 30.10.1999 р. отримала в дар від ОСОБА_20 та ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_5, яким на праві власності належала і земельна ділянка площею0,0240 га по пров. Корбутівський, 5. У вказаному вище договорі дарування квартири питання переходу права власності на земельну ділянку вирішено не було.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 травня 2011 року визнано за ОСОБА_19 право власності на земельну ділянку площею 0,0240 га по пров. Корбутіський, 5 в м. Житомир, яка належала ОСОБА_20 на підставі державного акту на право власності на землю від 18.08.1994 р. (а.с.118 т.1).

Стаття 152 ЗК України визначає способи захисту порушених прав, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється Житомирською міською радою.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, правильно виходив з того, що права позивача на користування виділеною у встановленому законом порядку земельною ділянкою не порушуються сторонніми особами, оскільки саме по собі отримання дозволів співвласниками будинку на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а відтак не породжує наслідків для власника чи користувача земельної ділянки. Такі рішення за своєю правовою природою є індивідуальними актами застосування норм права, які за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів (констатують факт надання згоди), є виконаним в силу самого факту його прийняття, а тому є таким, що вичерпали свою дію одночасно з прийняттям рішень.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, у місячний строк розглядає клопотання громадян, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку в межах норм безоплатної приватизації, та дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ч.2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Позивач сам скориставшись таким правом, отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,3508 га по пров. Корбутівському, 5 у м. Житомирі відповідно до рішення Житомирської міської ради від 26.09.2014 р. № 773.

Однак даний факт надання такого дозволу не може свідчити про передачу в користування чи власність земельної ділянки по пров. Корбутівському, 5 ні позивачу ОСОБА_26, ні іншим учасникам справи співвідповідачам житлового будинку за вказаною адресою.

В частині 3 ст. 123 ЗК України передбачена виключна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Представник Житомирської міської ради в своїх запереченнях проти позову зазначила, що при розгляді заяви ОСОБА_3 щодо надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пров. Корбутівському,5 в м. Житомир таких підстав для відмови не було. Крім того, таке рішення ніяким чином не може порушувати права позивача, оскільки прийняте не для передачі земельної ділянки у власність, а для подальшого виготовлення проекту відведення земельної ділянки.

09.02.2016 р. для вирішення питання встановлення порядку користування земельною ділянкою в судовому порядку, за клопотанням ОСОБА_27 прийнято рішення Житомирської міськради №91 «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном».

Оскаржуване рішення приймалося не для передачі у безоплатну власність земельної ділянки відповідачці, а виключно для закріплення ділянки за будинком по пров. Корбутіському, 5 м. Житомир, встановлення її зовнішніх меж в натурі, що і зазначено в п. 12.8 вказаного рішення.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що права позивача не порушені відповідачами та прийнятими відповідними рішеннями, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2018 року.

Головуючий: Судді: