Справа № 581/939/17
Провадження № 2/581/36/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2018 року селище ОСОБА_1

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

21 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що після смерті ОСОБА_3, яка настала 11 грудня 2008 року, він є єдиним спадкоємцем за заповітом. У звязку з пропуском строку для прийняття спадщини просив визначити йому додатковий двомісячний строк для її прийняття після смерті ОСОБА_3

Причиною пропуску строку вказує ту обставину, що померла проживала з його батьком без реєстрації шлюбу, тому після її смерті позивач не міг спадкувати по закону, а про наявність на його користь заповіту він не знав. Крім того, він окремо проживав від померлої, на час її смерті тяжко хворів. Про існування на його користь заповіту дізнався від працівників господарського товариства лише в 2017 році.

Сторони, їх представники у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їхньої присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 1996 року ОСОБА_3 заповіла усе своє майно ОСОБА_2 Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 11 жовтня 1996 року за реєстровим №93 (а.с.8).

13 грудня 1996 року ОСОБА_3 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (серія СМ №0134647), належний їй як члену КСП «Московське» (а.с.29).

11 грудня 2008 року ОСОБА_3 померла (а.с.9).

Із довідки Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 09 листопада 2017 року вбачається, що на час смерті ОСОБА_3 була одна зареєстрована та самотньо проживала у с.Воропаї Московської сільської ради Липоводолинського району. Заповіт від її імені посвідчувався виконкомом Московської сільради 11 жовтня 1996 року, реєстровий № 93, спадкоємцем є ОСОБА_2 (а.с.31).

Із жовтня 2005 року ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно з випискою з історії хвороби №3439-214 від 11 квітня 2008 року, ОСОБА_2 з 30 березня по 11 квітня 2008 року перебував в онкологічному відділенні Бердянської міської лікарні, був прооперований (а.с.11).

Із 21 квітня по 05 травня 2008 року, з 24 червня по 01 липня 2008 року, з 07 по 15 жовтня 2008 року перебував на лікуванні у Донецькому обласному протипухлинному центрі (а.с.12-14).

За даними Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 07 лютого 2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно своєчасно не скористався своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК України, оскільки не був обізнаний про наявність заповіту на його імя.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 не був обізнаний про наявність зваповіту ОСОБА_3 на його імя, проживав окремо від спадкодавця, зважаючи на його довготривале лікування та відсутність інших спадкоємців, а також беручи до уваги відсутність інтересу до спадкового майна з боку органу місцевого самоврядування, який на виконання положень ст. 1277 ЦК України протягом тривалого часу не виконав обовязок щодо визнання спадщини відумерлою, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку поважними і такими, що дають підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий, тривалістю два місяці, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка настала 11 грудня 2008 року, перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пзивач: ОСОБА_2; вул. Толстого, 63, м. Бердянськ, Запорізька область; РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: Московська сільська рада Липоводолинського району Сумської області; вул. Дериземлі, 18, с. Московське, Липоводолинський район, Сумська область; .

Суддя Д. В. Сізов