Справа № 323/466/18
№ провадження 2/323/322/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

03.04.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Сабліної А.А., розглянувши на підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 25 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб.

Від шлюбу у них є малолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з ОСОБА_2 не склалося, в 2013 році рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області шлюб між ними розірвано.

Малолітня дитина: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю, усі обов'язки щодо утримання та виховання доньки вона несе самостійно.

Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обовязку щодо утримання дитини, належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

З шестирічного віку донька стоїть на обліку у лікаря кардіолога, з діагнозом:синдром вегетативної дисфункції, пролапс передньої створиморального клапана 1 ст. з регургітацією 1 ст., в зв'язку з чим потребує періодичного обстеження та лікування, а також посиленого харчування та спеціальних тренувань.

Позивач сама не може забезпечити доньці належного утримання та лікування, достатнього для її гармонійного розвитку, адже являється інвалідом II групи з дитинства, отримує мінімальну пенсію та аби мати хоч якусь змогу самій утримувати доньку, працює в ТОВ «Запорізький експериментальний завод транспортних засобів», де в середньому в місяць отримує 1131 грн. Доходів позивача явно не достатньо для забезпечення усіх потреб дитини.

Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на її користь, на утримання малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, ОСОБА_1, у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала ,пояснила що відповідач надає неофіційно матеріальну допомогу на утримання дитини, однак, цієї допомоги недостатньо, оскільки дитина хворіє. Позивач вважає, що відповідач має змогу та повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку.

Відповідач, ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлено, що 25 листопада 2008 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №058777 від 25 листопада 2008 року /а.с.5/.

Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №105674 від 16 лютого 2009 року /а.с.6/.

Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 березня 2013 року шлюб між сторонами по справі розрізано /а.с.22/.

Судом встановлено, що малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) .

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що сторони по справі разом не проживають, донька проживає з позивачкою, яка є інвалідом дитинства, що підтверджується посвідченням серії АД №251763/а.с.9/, позивач працює та отримує дохід, що підтверджується довідкою про доходи ТОВ «Запорізький експериментальний завод транспортних засобів», але дитина хворіє, на підтвердження чого до суду надано довідки із лікарні /а.с.11-14/, у звязку з чим доходу позивача не достатньо для утримання дитини. Відповідач працює та має стабільних дохід, що підтверджується довідкою про доходи ТОВ «ВО Підйомспецтехніка», також має задовільний стан здоров'я. Інші діти та непрацездатні особи у нього на утриманні не перебувають, має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, а саме у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку), про що відповідач не заперечував у судовому засіданні.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704, 80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81,82, 200, 245, 265 ЦПК, ст. ст.180-185, 191 СК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний № НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний № НОМЕР_1 судовий збір у доход держави в сумі 704,80 грн. ( Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001,код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 03 квітня 2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4