Провадження № 2/752/1667/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства «Наш дім» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення, -

в с т а н о в и в:

21.08.2017 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив виселити відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з усіма залежними від них особами з кімнати НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 01.01.2000 року гуртожиток, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, передано на баланс ДП «Наш Дім». 13.04.1987 року на кімнату НОМЕР_2 у гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, видано ордер ОСОБА_1, як працівнику Київського виробничого об'єднання «Комуніст», разом з родиною ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_9 В подальшому 09.06.1989 року на кімнату НОМЕР_1 у гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, видано ордер ОСОБА_1, як працівнику Київського виробничого об'єднання «Комуніст», разом з родиною ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_9 У 2016 році виявлено факт непроживання відповідачів у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку. Також, відповідачами не здійснюється оплата житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. У зв'язку із вказаними обставинами позивач просить виселити відповідачів із кімнати НОМЕР_1 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наявність перешкод у користуванні кімнатою у гуртожитку ОСОБА_4 та її родиною, що чиняться мешканцями гуртожитку, відсутність електропостачання у кімнату. Зазначили про відсутність підстав, передбачених Житловим кодексом УРСР, для виселення відповідачів без надання іншого приміщення.

Заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, суд надходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 13.04.1987 року ОСОБА_1, як працівнику ПО «Комуніст», з родиною у складі: чоловіка ОСОБА_2, доньок ОСОБА_5, ОСОБА_9, видано ордер НОМЕР_3 на кімнату НОМЕР_2, площею 18 кв.м., у гуртожитку АДРЕСА_1 (а.с. 14).

09.06.1989 року ОСОБА_1 з родиною у складі: чоловіка ОСОБА_2, доньок ОСОБА_5, ОСОБА_9, видано ордер НОМЕР_4 на кімнату НОМЕР_1, площею 10,7 кв.м., у гуртожитку АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно акту приймання-передачі від 01.01.2000 року, будинок АДРЕСА_1 передано на баланс ДП «Наш дім» (а.с. 9-13).

Згідно довідки № 671 від 16.08.2017 року, відповідачі, а також дві малолітні доньки відповідача ОСОБА_4 зареєстровані у кімнатах НОМЕР_1,НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Позивач просить виселити відповідачів з кімнати НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

Однак, позивач у поданому позові не зазначає жодних правових підстав, передбачених Житловим кодексом УРСР, для виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення.

В порядку ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

В силу ст. 128 цього Кодексу порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім'ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Відповідачі вселені до кімнат НОМЕР_1,НОМЕР_2 гуртожитку АДРЕСА_1, на відповідній правовій підставі - ордерів НОМЕР_3 від 13.04.1987 року та НОМЕР_4 від 09.06.1989 року.

Згідно ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави, за яких можливе виселення з жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, передбачені ст. 116 Житлового кодексу УРСР.

Так, згідно положень вказаної вище статті, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів в розумінні ст.76 ЦПК України, в обґрунтування наявності підстав, передбачених ст. 116 Житлового кодексу УРСР, для виселення відповідачів з кімнати НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, позивачем в розпорядження суду не надано та матеріали цивільної справи таких доказів не містять.

Разом з тим, письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, стверджуються наступні обставини.

Так, з акту обстеження житлово-побутових умов проживання у кімнатах НОМЕР_1,НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1, а також листа служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, вбачається, що житлово-побутові умови проживання у вказаних кімнат потребують покращення у зв'язку із відсутністю електропостачання в кімнатах.

Згідно листа Структурного відокремленого підрозділу «Київська енергопостачальна компанія» ПАТ «Київенерго» від 20.11.2017 року, у період з 02.10.2017 року по 31.10.2017 року, ПАТ «Київенерго» не здійснювало відключень енергопостачання об'єкта за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні знайшла своє ствердження обставина наявності конфліктних відносин, а також перешкод у користуванні кімнатами у гуртожитку, що чиняться відповідачу ОСОБА_4 разом з родиною, зі сторони мешканців гуртожитку, та стверджується наступними доказами.

Відповідно до лист від 03.11.2017 року за підписом начальника Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, вбачається, що ОСОБА_4 зверталась до управління поліції з приводу протиправних дій сусідів. Зі змісту вказаного листа вбачається наявність постійних конфліктів на протязі тривалого часу, що виникають між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на побутовому ґрунті.

Наведене також стверджується і листом управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.10.2017 року.

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає у гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1. З відповідачами знайома. Між свідком та відповідачами склалися конфліктні відносини, які тривають два з половиною роки. Відповідач ОСОБА_4 проживала у гуртожитку у 2016 році, в подальшому свідок бачила, як відповідач з'являється поливати квіти. Свідок показала, що мешканцями у лютому 2017 року самовільно встановлено вхідні двері на поверх гуртожитку, з тією метою, щоб чоловік ОСОБА_4 не зміг потрапити до гуртожитку. Ключів від замків на встановлених дверях, ані ОСОБА_4, ані іншим відповідачам не передавали. Свідок зазначила, що не буде передавати ключі від замків ОСОБА_4, а у разі потреби у останньої відвідати кімнати, відкриє їй двері.

Свідок ОСОБА_7, окрім іншого суду показала, що електроенергію відключили працівники ДП «Наш дім» усім мешканцям гуртожитку, у яких були борги за електричну енергію. Вказане підтвердив і свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні.

Аналізуючи письмові докази та покази свідків, суд вважає встановленою обставину наявності перешкод у відповідача ОСОБА_4 у користуванні кімнатами у гуртожитку за вказаною адресою, що чиняться останній зі сторони сусідів по гуртожитку внаслідок тривалих конфліктних відносин.

Враховуючи викладене суд надходить до висновку про відсутність, передбачених законом підстав, для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.06.2018 року.

Суддя