н/п 2/490/2437/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Миколаївська міська рада,

про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до Миколаївська міська рада про визнання права власності на земельну ділянку. Позивач вказує, що 15.10.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір дарування житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що знаходяться по вул.Теслярська, 96 в м.Миколаєві. При укладені договору сторони домовились про дарування земельної ділянки площею 0,0339га, наданої для обслуговування житлового будинку, однак це не було зазначено в договорі. Вказану земельну ділянку ОСОБА_3 отримав у спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 яка померла 12.03.2001 року, однак він належним чином не оформляв своє право власності на земельну ділянку. Земельна ділянка належала ОСОБА_4згідно державного акту на право власності на землю серії IV-MK №015352, виданого 05.09.1996 року Миколаївською міською радою на підставі рішення №283 виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.06.1996 року. З моменту укладення договору дарування, позивач користувався та володів земельною ділянкою та будинком №96 по вул.Теслярській в м.Миколаєві. 11.04.2013 року помер ОСОБА_2. Коли позивач звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було надано відмову у звязку із відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця. Позивач просить суд, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0339га, розташовану в м.Миколаєві по вул.Теслярській 96, на підставі ст. 120 Земельного кодексу України. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила їх задоволити.

Представник Миколаївської міської ради Миколаївської області подав заяву в якій просив розглядати вказану справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено державний акт на право власності на землю серії IV-MK №015352 виданого 05.09.1996 року згідно якого на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 28.06.1996 року за №283 видали земельну ділянку площею 339кв.м. для обслуговування житлового будинку ОСОБА_4.

Судом досліджено свідоцтво про смерть №197466 від 13.03.2001 року згідно якого ОСОБА_4 померла 12.03.2001 року, актовий запис №1257.

Судом досліджено договір дарування серії ВАВ №548155 від 15.10.2002 року згідно якого ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходяться по вул.Теслярська, 96 в м.Миколаєві.

Судом досліджено свідоцтво про смерть №153188 від 05.05.2003 року згідно якого ОСОБА_3 помер 30.04.2003 року, актовий запис №2429.

Судом досліджено свідоцтво про смерть №180498 від 17.04.2013 року згідно якого ОСОБА_2 помер 11.04.2013 року, актовий запис №1650.

Судом досліджено свідоцтво про смерть №133661 від 04.03.2014 року згідно якого ОСОБА_5 помер 04.03.2014 року, актовий запис №1013

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАН 032193 від 15.06.2015 року згідно якого ОСОБА_1 отримала у спадок після смерті ОСОБА_2 ? частини у спільній частковій власності на житловий будинок за №96 з прилеглими господарським та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Теслярська в м.Миколаєві.

Судом досліджено витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 40667353 від 15.06.2015 р.за яким спадкова справа №54438439 зберігається в Першій Миколаївській державній нотаріальній конторі та спадкоємцем спадкового майна, а саме: 1/2 частки у спільній частковій власності на житловий будинок № 96 з прилеглими господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Теслярська в м. Миколаєві, виступає ОСОБА_6

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 39072086 від 15.06.2015 р. з якого вбачається, що ОСОБА_6 є власником 1/1 розміру частки житлового будинку № 96, який розташований по вул. Теслярській в м. Миколаєві.

Судом досліджено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16.06.2015 року згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 333кв.м, для обслуговування житлового будинку за №96 по вул.Теслярська в м.Миколаєві.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розмігцені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.п. ґ п. 18 Постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» після 31 грудня 2001 року (і до 01 січня 2004 року) при набутті особою у власність будинку, будівлі, споруди право власності на земельну ділянку або її частину, на якій розміщені будівлі або яка необхідна для їх обслуговування могло переходити до набувача відповідно до статті 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод.

Отже, оскільки право власності на житловий будинок, що розташований на спірній земельній ділянці, перейшов до позивача та відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України перейшло і право власності на земельну ділянку на якій розміщений житловий будинок , без зміни цильового призначення земельної ділянки.

За таких обставин позов слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,224-226 ЦПК України, ст.377 ЦК України , ст. 120 Земельного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0339га, що розташована у м.Миколаєві по вулили ці Теслярській, 96.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя