Справа № 750/9777/17 Провадження № 22-ц/795/398/2018 Головуючий у I інстанції -Рахманкулова І. П. Доповідач - Бечко Є. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Бечка Є.М.,

суддів - Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар - Герасименко Ю.О.

за участю - ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - ОСОБА_5

Відповідач - ОСОБА_3

Третя особа - ОСОБА_4

Третя особа - Перша чернігівська державна нотаріальна контора

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1

Оскаржується рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 січня 2018 року, ухваленого у складі судді Рахманкулової І.П., вступну та резолютивну частини якого проголошено 30.01.2018 року о 12 год. 45 хв., повний текст складено 05.02.2018 р.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, в якому просила визнати за нею право власності на автомобіль CHERY E5, 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Центром ДАІ 7401 17.07.2014 року на ім'я ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати недійсними свідоцтво про право власності на 1/2 частину цього автомобіля від 14.09.2017 року, видане на ім'я ОСОБА_3 за №2-1019, та свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.09.2017 року №2-1024, за яким спадковим майном визнана 1/2 частина вище вказаного автомобіля. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що даний автомобіль був придбаний за її особисті кошти, проте зареєстрований на ім'я її батька. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої увійшла 1/2 частина автомобіля, 1/3 частину якої отримала ОСОБА_5, а інша - належить відповідачу ОСОБА_3, як частина спільної сумісної власності подружжя, що змусило її звернутися до суду із даним позовом. Позивач вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля від 10.07.2014 року є нікчемним правочином, оскільки він не був підписаний покупцем ОСОБА_6, а також є удаваним правочином в частині визначення покупця, оскільки в дійсності мав місце договір купівлі-продажу покупцем ОСОБА_1

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Позивач наполягає на тому, що автомобіль був придбаний за її особисті кошти та з відома чоловіка був зареєстрований на батька. Зазначає, що правочин, який був вчинений ОСОБА_7 щодо придбання автомобіля є нікчемним, оскільки договір в порушення ст. 207 ЦК України не був підписаний ним та вчинявся з метою приховування договору купівлі-продажу з покупцем ОСОБА_1, тобто такий правочин є удаваним та визнання його недійсним в судовому порядку не вимагається. Судом помилково при винесенні рішення не застосовані положення ст.ст. 207 та 215 ЦК України. Позивач посилається на те, що доказами придбання автомобіля саме за її особисті кошти є факт зняття з її депозитного рахунку готівки, внесення саме нею коштів за договором, проведення технічного обслуговування за її рахунок. В банківських квитанціях по сплаті коштів за автомобіль 15.07.2014 року стоїть її підпис як платника. Факт придбання автомобіля за її особисті кошти підтвердила відповідач ОСОБА_3, а також може підтвердити свідок ОСОБА_8, який на час придбання працював у автосалоні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи справу та ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що автомобіль придбаний за її особисті кошти; договір купівлі-продажу є дійсним та ніким не оспорювався; підпис в договорі купівлі-продажу від імені покупця здійснений ОСОБА_6, факт користування автомобілем позивачем та її чоловіком не свідчить про перебування транспортного засобу у її власності; суд не може прийняти факт визнання позову відповідачем ОСОБА_3, оскільки таке визнання порушує права іншого відповідача ОСОБА_5

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля від 10 липня 2014 року не був підписаний покупцем ОСОБА_6, а тому відповідно до приписів ст.ст.207, 215 ЦК України є нікчемним і визнання такого правочину недійсним не вимагається.

З матеріалів справи судом достовірно встановлено, що договір №214122-Y купівлі-продажу автомобіля від 10 липня 2014 року, примірник якого знаходиться у продавця, підписаний як продавцем - Генеральним директором ПАТ «Чернігів-Авто» Замерловим О.Ю. так і покупцем - ОСОБА_6 (а.с.102).

За таких обставин твердження позивача про те, що договір купівлі-продажу від 10 липня 2014 року не був підписаний ОСОБА_6, а тому є нікчемним спростовуються матеріалами справи.

Не можуть бути прийняті до уваги і твердження позивача, що спірний договір купівлі-продажу є удаваним. За удаваним правочином (ст. 235 ЦК України) сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини, тобто за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають із змісту правочину. Тобто, мова йде про те, що саме між сторонами удаваного правочину, а не у третіх осіб, виникають інші права та обов'язки, а у даній справі позивач не є стороною договору.

Крім того, позивач не заявляла вимогу про визнання договору купівлі продажу удаваним.

Посилання позивача на те, що автомобіль придбаний за її особисті кошти, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки позивачем не ставиться питання про переведення на неї прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу від 10.07.2014 року.

Враховуючи викладені обставини, зібрані по справі матеріали, а також оцінюючи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та у їх сукупності, апеляційний суд вважає законними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, справа судом першої інстанції розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст складено 18 квітня 2018 року.

Головуючий:Судді: