Справа №329/839/18
Провадження 2/329/295/2018
УХВАЛА

31 жовтня 2018 року смт Чернігівка

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Ломейко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про визнання права на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на спадщину земельну ділянку розміром 5,81 га, державний акт ЗП №041683, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новомихайлівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області після смерті ОСОБА_2, померлої 27.11.2014р.

27.09.2018р. ухвалою судді Проценко А.М. позовна заява залишена без руху.

Згідно з Указом Президента України від 21.09.2018р. суддю Проценко А.М. тимчасово переведено шляхом відрядження на роботу на посаду судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя строком до одного року.

02.10.2018р. відповідно до здійсненого повторного автоматизованого розподілу судової справи, зазначена справа отримана головуючим суддею Ломейко В.В.

30.10.2018р. до Чернігівського районного суду повернувся конверт з ухвалою про залишення без руху з поміткою за місцем обслуговування, який був направлений позивачу за адресою вказаною у позовній заяві: Запорізька область, Чернігівський район, с. Новомихайлівка, вул. Мерзляка, буд 99.

23.10.2018р. до суду від позивача ОСОБА_1 надійшло повідомлення, в якому він зазначив адресу листування: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Перемоги, 2, оф. 48.

Отже, дослідивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку, що вона не відповідає вимогам п.п. 2,6,7,8,9,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

В порушення п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено відомі номери офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін.

В порушення п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору.

В порушення п. 7 ч.3 ст. 175 ЦПК позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

До позовної заяви позивачем подано копії доказів, а саме: свідоцтво про смерть, державний акт на право власності на земельну ділянку, довідку від 17.08.2018р., заповіт від 25.11.2008р., витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, паспорт, код позивача.

В порушення п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач не зазначив щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів вказаних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

В порушення п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 95 ЦПК України передбачені вимоги до письмових доказів або їх копій, які подаються до суду.

Так, ч.2 ст.95 ЦПК України передбачає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Абзацом другим ч.5 ст.95 ЦПК України передбачено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак позивачем додані до позовної заяви копії доказів не засвідчені підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, позивач просить визнати за ним право на спадщину земельну ділянку розміром 5,81 га, державний акт ЗП №041683, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Н-Михайлівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області після смерті ОСОБА_2, померлої 27.11.2014 р., при цьому не зазначаючи, чому він обрав саме такий спосіб захисту своїх прав, чим саме порушені його права та інтереси та чому неможливо вирішити питання прийняття спадщини у досудовому порядку, визначеному положенням частини 3 статті 1268 ЦК України та статті 67 Закону України «Про нотаріат», враховуючи факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають у відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Визнання права власності на спадщину в судовому порядку як спосіб захисту цивільних прав застосовується в разі наявності перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, позивачем не надано доказів попереднього звернення для отримання спадщини до нотаріуса та інформації щодо наявності перешкоди вирішити питання про прийняття спадщини у досудовому порядку.

За таких обставин, відповідно до ст. 185 ЦПК України, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про визнання права на спадщину залишити без руху, надавши позивачу пять днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Суддя В.В. Ломейко