Ухвала

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1161/2011

провадження № 61-15690св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року у складі судді Сорокіна К. В. та рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2004 року ОСОБА_4. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги ОСОБА_4. обґрунтовувала тим, що вона та ОСОБА_5 з 01 червня 2002 року по 10 жовтня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 18 квітня 2003 року народився син - ОСОБА_6, який після припинення шлюбних стосунків та розірвання шлюбу проживає разом із нею. Проте відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1 000 грн щомісячно з 30 вересня 2004 року до 10 грудня 2015 pоку одноразово за цей період (140 000 грн), застосувавши інфляцію росту цін, а з січня 2016 pоку до 18 квітня 2021 pоку - до досягнення сином повноліття по 2 000 грн щомісячно; за період із 30 вересня 2006 pоку по 18 квітня 2006 pоку у розмірі 700 грн щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років, одноразово у сумі 12 950 грн та додаткові витрати на дитину, які викликані хворобою (особливі обставини), у відповідності до вимог статті 185 СК України.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 30 вересня 2004 pоку до 10 грудня 2015 pоку з урахуванням індексації 194 163 грн 09 коп. за вирахуванням добровільно сплачених відповідачем коштів на утримання дитини у розмірі 46 162 грн 70 коп., а усього одноразово стягнуто 148 000 грн 39 коп.; стягнуто аліменти у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 01 січня 2016 pоку до дня постановлення рішення суду, тобто до 27 червня 2017 pоку з урахуванням індексації у сумі 52 844 грн 40 коп.; аліменти у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 28 червня 2017 pоку до 18 квітня 2021 pоку, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_6 Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення боргу на виплату аліментів на утримання дитини в сумі 200 844 грн 79 коп., та рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами у розмірі 1 727 грн 30 коп. вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року змінено та скасовано його в частині відмови у позові ОСОБА_4 про стягнення коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років і постановлено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на її утримання до досягнення дитиною трьох років за період із 30 вересня 2004 року по 18 квітня 2006 року - 12 950 грн із розрахунку по 700 грн щомісячно за 18,5 місяців. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній цивільній справі.

У грудні 2017 року ОСОБА_5 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подав клопотання про зупинення виконання рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано Верховному Суду указану справу та клопотання про зупинення виконання рішень судів.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Ураховуючи те, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допущено до негайного виконання, а також те, що рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 148 000 грн 39 коп.; аліменти з урахуванням індексації у сумі 52 844 грн 40 коп.; аліменти у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 28 червня 2017 pоку до 18 квітня 2021 pоку, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_6 та додаткових витрат на утримання дитини, викликаних особливими обставинами у розмірі 1 727 грн 30 коп., суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання про зупинення виконання рішення суду першої інстанції до закінчення касаційного провадження у справі. Крім того, виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року яким стягнуто ізОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 12 950 грн також підлягає зупиненню.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 394, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотання ОСОБА_5про зупинення виконання рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року задовольнити частково.

Відмовити в зупиненні виконання рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року зупинити до закінчення касаційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик