Справа № 561/898/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді - Світличного Р.В.,

з участю секретаря - Савич Ж.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив усунути перешкоди в користуванні правом власності шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком на АДРЕСА_1.

На обгрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником житлового будинку на АДРЕСА_1. У цьому будинку зареєстровані позивач, відповідач, та їх спільна дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає більше одного року, а саме з 10 червня 2016 року, та у добровільному порядку не знімається з реєстрації місця проживання, а тому змушений звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пред'явлений позов підтримав, суду пояснив, що після розірвання шлюбу в травні 2016 року відповідач в його житловому будинку не проживає. В липні 2016 року вона забрала усі свої речі та разом з дочкою переїхала проживати в інший будинок. Вважає, що позивач втратила право користування житловим будинком на АДРЕСА_1. Просив позов задовольнити

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пред'явлений позов визнала, суду пояснила, що з червня 2016 року не проживає у житловому будинку позивача. З того часу разом з дочкою винаймає житло на АДРЕСА_2. Усі свої речі з житлового будинку позивача на АДРЕСА_1 вона забрала. Вважає, що позивач змушений придбати для неї та їхньої дочки однокімнатну квартиру або інше житло.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6308096 (а.с.12).

Цей житловий будинок ОСОБА_1 отримав у власність на підставі договору дарування (житлового будинку) від 24 грудня 2004 року (а.с.11).

Згідно довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області від 19 грудня 2017 року № 6732 видно, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але за місцем реєстрації не проживає з 10 червня 2016 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 суду показав, що був очевидцем того, як в літку 2016 року відповідач ОСОБА_2 вивозила свої речі з житлового будинку, що на АДРЕСА_1. З того часу вона переїхала проживати в житловий будинок на АДРЕСА_2, де проживає і по цей час.

Відсутність відповідача ОСОБА_2 більше одного року у житловому будинку на АДРЕСА_1 в судовому засіданні підтвердив також свідок ОСОБА_4

За змістом ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, а тому суд не вбачає порушення прав неповнолітньої дочки ОСОБА_5 на житло.

За положенням ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Вимоги позову узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, за якими, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку позивача, що на АДРЕСА_1, більше одного року, а саме з червня 2016 року, без поважних причин, домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було, підстав для збереження жилого приміщення за тимчасового відсутнім наймачем судом не встановлено, відтак суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користуватися цим житлом.

Документально підтверджені понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 640,00 грн. (а.с.1) покладаються на відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 316, 317, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 Ідн. НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 паспорт НОМЕР_2) про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком на АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень) понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р.В. Світличний