Справа № 442/6523/18
Провадження № 2/442/2145/2018
У Х В А Л А

п р о з а б е з п е ч е н н я п о з о в у

02 листопада 2018 року місто Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 42000 грн. як аванс, а також грошові кошти в сумі 7000 доларів США, з яких 1000 доларів США як аванс та 6000 доларів США як завдаток у подвійному розмірі в національній валюті України гривні та понесені судові витрати.

Ухвалою від 02.11.2018 року відкрито провадження в даній справі.

17.10.2018 року, з метою забезпечення позовних вимог позивачем подано заяву про забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти в розмірі в розмірі 238777,70 (Двісті тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят сім грн. 70 коп.) гривень, в т.ч. такі, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у неї чи в інших осіб, до моменту вирішення спору у даній справі.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що зверталась до відповідача з пропозицією мирного врегулювання питання повернення грошових коштів та завдатку в подвійному розмірі, однак відповідачем такі пропозиції були проігноровані. Зважаючи на значну суму позовних вимог, а також сам факт ухилення відповідача як від виконання домовленостей щодо укладення правочину відносно нерухомого майна, так і відносно повернення грошових коштів, отриманих як завдаток та аванс, вказує на велику ймовірність того, що після отримання позовної заяви, під часрозгляду даної заяви, з метою уникнення або затягнення виплати присудженої суми, відповідачяк власник майна (коштів) зможе розпорядитись грошовими коштами та належним майном, якіможуть бути безперешкодно передані, перераховані або позичені будь-кому, що може зробити неможливим, або значно утруднить виконання рішення суду, в звязку з чим існує нагальна потреба в зверненні до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява позивача підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову передбачений у ст. 150 ЦПК України, яка передбачає можливість забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду на ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз'ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що 28.09.2018 року позивачем до ОСОБА_2 подано позовну заяву про стягнення грошових коштів, по якій 01.11.2018 року відкрито провадження.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивачем зазначено, що починаючи з липня 2014 року позивач передала на користь відповідача грошові кошти в сумі 42000 гривень та 4000 доларів ССША як завдаток та аванс за придбання житлового будинку, який знаходиться на вул. Едельвейсна, 28 в м. Дрогобич. Однак, у строк до 31.12.2014 року домовленість щодо укладення договору купівлі - продажу не була виконана із незалежних від позивача причин, а тому дані обставини свідчать про порушення відповідачем майнових інтересів позивача, що зумовило звернення останнього до суду із даним позовом.

Отже, між сторонами дійсно існує спір, а мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки може бути заподіяна реальна шкода правам, свободам та інтересам позивача і призвести до ускладнення виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти в розмірі в розмірі 238777,70 (Двісті тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят сім грн. 70 коп.) гривень, в т.ч. такі, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у неї чи в інших осіб, до моменту вирішення спору у даній справі.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

До вирішення спору по суті накласти арешт на належне ОСОБА_2 майно (рухоме та нерухоме) та грошові кошти в розмірі в розмірі 238777,70 (Двісті тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят сім грн. 70 коп.) гривень, в т.ч. такі, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у неї чи в інших осіб, до моменту вирішення спору у даній справі.

Ухвала набуває чинності з дати її винесення та підлягає негайному виконанню Дрогобицьким міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, якому таку надіслати.

Строк предявлення до виконання ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити сторонам позивачу та відповідачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою вул. Пекарська, 6, м. Рудки Львівська область.

Боржник: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання - вул. Стрийська, 179/37 м. Дрогобич Львівської області.

Суддя Р.І. Курус