№ провадження 2/646/93/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді: Шелест І.М., за участю секретарів Волошко К.І., Ушакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у порядку загального провадження за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про порушення прав споживача та визнання договору укладеним, -

у присутності: представника позивача ОСОБА_4,

представник відповідача (ПАТ «Харківміськгаз») - ОСОБА_5

представника третьої особи (ТОВ «Харківгаз збут») - ОСОБА_6,

третьої особи ОСОБА_7,

третьої особи ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду, який в подальшому уточнила і в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником частини будинку по вул. Борова, 120, співвласником є її дядя ОСОБА_2.

30 липня 2012 року ПАТ «Харківміськгаз» уклало Договір про газопостачання будинку з її співвласником ОСОБА_2 На сьогоднішній день будинок є спільною частковою власністю, частини в натурі не виділені. Будинок має єдину систему опалення. В будинку є одна газова плита та один опалювальний прилад спільного користування. Внаслідок незаконних дій ПАТ «Харківміськгаз» позивач позбавлена можливості користуватися опалювальним приладом.

24 квітня 2015 року за заявою ОСОБА_2 працівниками ПАТ «Харківміськгаз» житловий будинок було відключено від системи газопостачання та опломбовано АГВ, не зважаючи на її заперечення з приводу таких дій.

22 жовтня 2015 року за дорученням позивача її чоловік ОСОБА_4 звернувся до Південного управління газового господарства ПАТ «Харківміськгаз» з заявою про підключення АГВ. На своє прохання він отримав відмову на тій підставі, що договірні відносини у ПАТ «Харківміськгаз» є тільки з одним з співвласників - ОСОБА_8 При цьому сам ОСОБА_2 та члени його родини більше ніж 30 років не проживають у будинку. У будинку зареєстровані та мешкають лише три людини: позивач, їй чоловік, та донька. Вважає, що ПАТ «Харківміськгаз» порушує право позивача як споживача комунальних послуг. Посилаючись на те, що за адресою позивача відсутній договір розподілу природного газу, їй відмовляють у підключенні опалювального приладу до газової мережі. Мотивують відсутність договору тим, що на цей час договір від 30 липня 2012 року припинив свою дію у зв'язку зі зміною постачальника природного газу, яким з 01 липня 2015 року є ТОВ «ХАРК1ВГАЗЗБУТ» та вимагають надати письмовий дозвіл співвласника на укладення договору. Проте договори газопостачання, на підставі яких побутові споживачі природного газу в України отримували цю послугу до 01.07.2015 не зникли. Вони були підставою для автоматичного укладання договорів з новими господарюючими обєктами, що надають населенню послуги з розподілу та постачання природного газу.

До 01.07.2015 послуги з газопостачання за адресою м. Харків, вул. Борова, 120 надавалися на підставі договору, який було укладено 30.07.2012 між ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_2 Позивач зазначає, що вона є споживачем, якого Кодекс газорозподільних систем відносить до категорії фактично підключених до/через ГРМ споживачі, тобто більшості споживачів України, газове обладнання яких було на законних підставах встановлено та належним чином зареєстровано до моменту появи нового постачальника природного газу, та які отримували послуги газопостачання на підставі раніше укладених договорів.

Позивачу ПАТ «Харківміськгаз» на його звернення від 16.06.2016 та 11.07.2016 про приєднання до умов Типового договору двічі відмовив з посиланням на відсутність у них відмітки про згоду співвласника на укладання таких договорів.

Позивачем вчинено всі три дії задля того, щоб вважати договір про розподіл природного газу укладеними: надано заяву про приєднання, оплачуються рахунки Оператора ГРМ, є документальне підтвердження споживання природного газу. Тому відмова ПАТ «Харківміськгаз» у прийнятті заяви - приєднання не відповідає діючому законодавству, внаслідок незаконних дій ПАТ «Харківміськгаз» порушуються її право, як споживача на безперебійне отримання цієї послуги. Вважає, що права співвласників в разі визнання укладеним договору з ПАТ «Харківміськгаз» не порушуються, оскільки відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Типового договору Оператор ГРМ зобовязується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки і в порядку визначеному Договором. Обовязок надати позивачу послугу з транспортування газу, який він купує у постачальника, до дверей його будинку, не порушує права інших співвласників. Просила врахувати, що фактично вона вже є споживачем послуг відповідача.

Обгрунтовуючі свій позов положеннями Кодексу газорозподільних систем (затвердженого 30.09.2015 Постановою № 2494 НКРЕКП, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824)., яким визначено порядок приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, положеннями Типового договору, цивільного законодавства України, Закону України «Про ринок природного газу», Закону України «Про житлово комунальні послуги» просила суд визнати протиправними дії ПАТ «Харківміськгаз», що полягають у предявленні вимоги надати договір приєднання з відміткою про згоду співвласника на укладання договору розподілу природного газу між ним та ПАТ «Харківміськгаз»; визнати укладеним договір про розподіл природного газу за адресою: м. Харків, вул. Борова, 120 між ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_1; зобовязати ПАТ «Харківміськгаз» підключити опалювальний газовий прилад у будинку за адресою: м. Харків, вул. Борова, 120.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 уточнений позов повністю підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідача «Харківміськгаз» у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що з 01.07.2015р. зобов'язання, що виникли з договору про надання населенню послуг з газопостачанням, який був укладений між ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_2, припинилися, оскільки з 01.07.2015 гарантованим постачальником природного газу для побутових споживачів м. Харкова призначено ТОВ «Харківгаззбут». Згідно з вимогами Правил надання населенню послуг з газопостачання та Кодексу газорозподільних систем договір постачання природного газу та договір розподілу природного газу за однією поштовою адресою укладається лише з одним зі співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників. Укладання цих договорів, які є публічними, здійснюється шляхом заявочного приєднання побутових споживачів. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Представника третьої особи ТОВ «Харківгаззбут» у судовому засіданні заперечувала проти позову з тих же підстав.

Треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_9, просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що є спадкоємцями першої черги ? частин житлового будинку по вул. Боровій, 120 у місті Харкові після смерті ОСОБА_2 З липня 2010 року у Жовтневому районному суді м. Харкова перебуває на розгляді цивільна справа щодо поділу в натурі часток у співвласності на будинок 120 по вул. Боровій в м. Харкові і саме вони претендують на приміщення де знаходиться ввід газової труби, газове обладнання, газовий лічильник. Вони позбавлені права користування житловим будинком із-за неправомірних дій позивача та її чоловіка, які створюють перешкоди. Фактично користуючись всім житловим будинком, ОСОБА_1 предявила до них позов про стягнення 50 тис. грн. за понесені нею витрати по утриманню будинку, за комунальні послуги, в тому числі і за газ, якими вони, треті особи, не користувалися. Зазначили, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона повинна сплачувати лише ? частину вартості комунальних послуг та інших витрат на утримання будинку. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22.08.2018 позов було задоволено частково, стягнуто 1463,34 грн. за утримання будинку. Треті особи вважають, що в разі задоволення позову і відновлення роботи опалювального приладу, виникне спір щодо порядку оплати за газ, оскільки газовий лічильник один, а житловим будинком вони позбавлені можливості користуватися, ОСОБА_1, будучі власником ? частини, фактично користується більшою, ніж їй належить, частиною житлового будинку.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.

Позивач, ОСОБА_1, є власником ? частини житлового будинку №120 по вул. Боровій у м. Харкові на підставі договору дарування нерухомого майна від 14.11.2014р., який був укладений між нею та ОСОБА_10.

ОСОБА_2 є власником ? частин вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.09.2009р., за яким ним було успадкована 1/4 частина будинку після батька, ОСОБА_11, а також на підставі договору дарування ? частини житлового будинку від 24.11.2009р., який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12.

Житловий будинок 120 по вул. Боровій м. Харкова було газифіковано у 1969 за замовленням ОСОБА_12.

28.10.2001 між ВАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_12 було укладено договір на надання населенню послуг з газопостачання.

26.03.2007 між ВАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_13 було укладено договір на установку та зберігання вузла природного газу.

Сторонами не оспорювалося, що 30.07.2017 між ПАТ «Харківміськаз» та ОСОБА_2 було укладено договір з газопостачання і особовий рахунок № споживача природного газу за адресою: м.Харків, вул..Борова, 120 відкрито на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до наданих квитанцій (2015-2016 роки) платником послуг з газопостачання за по вказаному особовому рахунку є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У житловому будинку зареєстровані ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_4 та їх донька ОСОБА_14

07.11.2017 ОСОБА_2 помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть. Спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_7 (дружина померлого) та ОСОБА_3 (дочка померлого), які у визначений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю завідуючою Пятої Харківської державної нотаріальної контори.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовим споживачем є фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово -комунальну послугу, до числа яких відносить і газопостачання згідно зі ст.13 цього закону.

Таким чином судом встановлено, що співвласники вказаного житлового будинку є споживачами природного газу.

Судом встановлено, що 24.04.2015р. за заявою ОСОБА_2 опалювальний прилад у будинку був відключений від системи газопостачання.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про ринок природного газу» газорозподільна система це технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно повязаних між собою обєктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам; газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма обєктами і спорудами, повязаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу. Даним законом визначено, що приєднання це сукупність організаційних і технічних заходів, у тому числі робіт, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуг транспортування чи розподілу природного газу, які здійснюються у звязку з підключенням обєкта будівництва чи існуючого обєкта замовника до газотранспортної або газорозподільної системи. Споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Також у частині першій Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

З 01.07.2015 на території міста Харкова та Харківської області постачальником природного газу населенню є ТОВ «Харківгаззбут», якому відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1588 від 21.05.2015 видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

Відповідно до положень статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.

Статтею 39 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.

Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобовязується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобовязується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.(ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу»).

ПАТ «Харківміськгаз» з 01.07.2015 здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженою Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

З огляду на вищевикладене, ПАТ «Харківміськгаз» та ТОВ «Харківгаззбут» є субєктами ринку природного газу.

Таким чином, договір укладений 30.07.2012 між ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_2 через зміни у законодавстві є недійсним у звязку із змінами у законодавстві з 01.07.2015.

З 01.07.2015, як встановлено судом і не оспорювалося сторонами, з 01.07.2015, у звязку з введенням універсальних особових рахунків, номер особового рахунку за адресою м. Харків, вул. Борова,120 НОМЕР_1

Судом встановлено, що позивач зверталася до відповідачів з заявою про приєднання до умов договору розподілу природного газу, останній раз 18.11.2017.

Відповідно до наданих відповідей ПАТ «Харківміськгаз» ОСОБА_1 було відмовлено з тих підстав, що відсутня письмова згода співвласників житлового будинку. Таку ж думку у своїй відповіді від 11.03.2017 на звернення ОСОБА_1 підтримала НКРЕКП.

Відповідно до пункту 1глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494 з подальшими змінами, Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, обєкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем.

Якщо обєкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Пункт 1глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем щодо укладання за однією поштовою адресою одного договору розподілу природного газу, за умови письмової згоди співласників узгоджується з положеннями пункту 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 за № 2496.

Відповідно до змісту положень пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема, наявність у споживача, обєкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як субєкту ринку природного газу.

Суду не надано доказів на підтвердження факту звернення позивача або її представника до іншого співвласника будинку ОСОБА_2 (при його житті) і в подальшому до його спадкоємців для отримання згоди на укладання позивачем договорів розподілу природного газу та постачання природного газу, а також факту відмови ОСОБА_2 у наданні такої згоди або відсутності будь-якої відповіді на таке звернення.

Як вбачається з судових рішень Червонозаводського районного суду м. Харкова у спорі між ОСОБА_1 та ПАТ «Харківміськгаз», ПАТ «Харківгазсбут», третя особа ОСОБА_2 від 17.06.2016 (справа 646/3805/16-ц), у спорі між ОСОБА_1 та ПАТ «Харківміськгаз», треті особи ПАТ «Харківгазсбут», ОСОБА_2 від 04.11..2016 (справа 646/8034/16-ц) ОСОБА_2 такої згоди не надавав. Рішення суду від 17.06.2016, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову, в якому була, в тому числі, вимога про зобовязання ПАТ «Харківміськгаз» укласти з позивачем договір розподілу природного газу без письмової згоди іншого співвласника, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31.08.2016 залишено без змін.

В судовому засіданні треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_9 зазначили, що не надають такої згоди, на даний час між сторонами не існує спір щодо порядку користування житловим будинком.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що на стадії судового розгляду Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа, розпочата за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частини житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Таким чином, ОСОБА_1 має право самостійно укласти відповідний договір після виділення їй у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (його поділу), як наслідок припинення спільної часткової власності та присвоєння кожному з нових об'єктів поштової адреси.

Саме відповідні обставини (реконструкція чи технічне переоснащення вже підключеного до ГРМ об'єкта та/або зміна форми власності чи власника об'єкта) передбачені п. 6 ОСОБА_6 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем як підстави укладання договору розподілу природного газу з новим власником.

До настання ж цих обставин вказана норми Кодексу газорозподільних систем не може бути застосований до спірних правовідносин.

Тому суд вважає правильним відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про порушення прав споживача та визнання договору укладеним - відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 13.11.2018.

Суддя І.М. Шелест