Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/54/18
номер провадження 2/215/640/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.

при секретарі Бисовій В.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу 215/54/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На початку 2013 року вони припинили шлюбні стосунки через різні погляди на подружнє життя. Спілкування з відповідачем перетворилось на зясування стосунків, що в свою чергу призвело до повної відсутності взаєморозуміння між ними. З огляду на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивачка у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що 26 жовтня 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1092. Прізвище ОСОБА_4 після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, ОСОБА_1 скористалась даним правом та звернулась до суду з таким позовом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач в заяві вказала, що шлюбні відносини фактично припинили в 2013 році, після чого сторони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть.

Відповідач в поданій до суду заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі та підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що сім'я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 259, 264-268, 272 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 жовтня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що 26 жовтня 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1092- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) накористь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2) 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: