Справа № 308/2237/17
Провадження № 22-ц/777/327/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

за участі секретаря - Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 жовтня 2017 року (суддя Данко В.Й.) про відмову в забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного музично-драматичного театру про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення суми за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ужгородського міського суду від 08.07.2003 у цивільній справі № 2-2288/03 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні вказаного позову.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі № 2-2288/03, а також заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, яке кілька разів уточнював заявами від 04.04.2017, 27.07.2017, 08.08.2017, 01.09.2017. У заявах, зокрема, просив, суд "вимагати від Закарпатського обласного музично-драматичного театру" виконати обов'язок роботодавця та вчинити певні дії. Також просив "забезпечити позов засобом та шляхом складання висновку прокурором області із включенням у висновок" відповідних вимог до відповідача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.10.2017 було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалу мотивовано тим, що справа була розглянута з ухваленням рішення 08.08.2003, яке набрало законної сили.

ОСОБА_1 оскаржив таку ухвалу в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просить ухвалу судді місцевого суду скасувати.

Заслухавши позицію апелянта та представника прокуратури Закарпатської області, які апеляційну скаргу підтримали, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородського міського суду від 08.07.2003 у цивільній справі № 2-2288/03 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Закарпатського обласного музично-драматичного театру про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення суми за час вимушеного прогулу - відмовлено.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі № 2-2288/03, посилаючись на те, що судом не вирішено всі позовні вимоги ОСОБА_1

Також ОСОБА_1 заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову з кількаразовими уточненнями від 04.04.2017, 27.07.2017, 08.08.2017, 01.09.2017, у якому він просив суд зобов'язати Закарпатський обласний музично-драматичний театр вчинити певні дії; просив "забезпечити позов засобом та шляхом складання висновку прокурором області із включенням у висновок" відповідних вимог до відповідача.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, в тому числі шляхом встановлення обов'язку вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України (у редакції чинній на момент постановлення ухвали) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України (у редакції чинній на момент постановлення ухвали) види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналогічні норми містяться у ст. 149, п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України (у редакції чинній із 15.12.2017).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Встановивши ту обставину, що розгляд справи по суті закінчено та рішенням Ужгородського міського суду від 08.07.2003 у цивільній справі № 2-2288/03 у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено, місцевий суд дійшов правильного висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Постановою Верховного Суду України від 06 листопада 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 8 липня 2003 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 24 березня 2005 року, ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 травня 2005 року та ухвали Апеляційного суду Закарпатської області між 2 вересня 2008 року.

Посилання скаржника на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 жовтня 2017 року щодо відмови у забезпеченні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2018 року.

Головуюча:

Судді: