Справа № 494/998/18
Провадження № 2/494/482/18
16.10.2018 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу №494/998/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
27.07.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Ухвалою суду від 02.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.
У своїй заяві позивач зазначила, що з 14.12.2007 року по 15.12.2010 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. Від спільного проживання мають дочку: ОСОБА_3, 22.12.2008 року. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15.12.2010 року шлюб було розірвано. Відповідно до виконавчого листа Березівського районного суду від 06.04.2011 року з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 230.00 грн., щомісячно, починаючи з 21.12.2010 року та до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 зазначила, що на сьогоднішній день сума 230 грн. є замалою для забезпечення життєвого рівня дитини, на даний час дочка потребує значно більшого догляду та матеріальних затрат на навчання та розвиток. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
У судовому засіданні позивач наполягала на задоволення позовних вимог, вказала, що проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач у судові засідання 18.09.2018 року та 16.10.2018 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Згідно довідки Березівського РС ГУДМС ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, судом направлялись на вказану адресу судові повістки про виклик до суду, які відповідач отримав, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення кореспонденції (а.с.15,21).
Відповідач будь-яких клопотань, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності на адресу суду не направляв, а тому розгляд відбувався за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, «Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Суд ухвалює заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, ігнорування викликів до суду відповідачем, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно рішення Березівського районного суду Одеської області від 15.12.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).
Позивач отримує аліменти на підставі виконавчого листа №2-106/11 від 06.04.2011 року (а.с.6-7).
Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».
Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Згідно статті8 Закону України "Про охорону дитинства" Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів».
Відповідно до ст.192 ч.1 цього ж кодексу розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 3 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено: «Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про збільшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Березівського районного суду Одеської області від 06.04.2011 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…»
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю.
Керуючись статтями 12, 13, 133, 141, 229, 265, 273 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.
Збільшиити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18.10.2018 року.
Суддя І.А. Римар