Єдиний унікальний номер 341/35/17
Номер провадження 2/341/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря Король І.Л.

з участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", третя особа без самостійних вимог на стороні зустрічного позивача - ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и в :

10 січня 2017 року ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і просить стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість у розмірі 436 992,23 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 січня 2007 року та судові витрати в розмірі 6 554,88 грн.

09 березня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" і просить визнати припиненою поруку ОСОБА_5, встановлену договором поруки № 0/П від 29 січня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 по зобовязаннях ОСОБА_4 перед банком та ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", що виникають з умов Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29 січня 2007 року. Судові витрати покласти за зустрічного відповідача.

13 березня 2017 року ухвалою суду первинний позов обєднано в одне провадження із зустрічним позовом та призначено до розгляду.

Позивач покликається на те, що за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 січня 2007 року, який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, банк надав відповідачу кредит у розмірі 20 070 доларів США, що еквівалентно 101 353,50 грн. за курсом НБУ, який останній зобовязувався по вернути в строк до 25 січня 2014 року.

20 квітня 2015 року між ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу за № 17. Згідно умов договору факторингу первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитним договором № 0 від 29 січня 2007 року укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, а також договором поруки № 0/П від 29 січня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 Право вимоги перейшло до ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". Відповідач ОСОБА_4 був повідомлений письмово про відступлення права вимоги шляхом направлення відповідного повідомлення. Отже, сума заборгованості відповідача на дату відступлення права вимоги 20 квітня 2015 року становить 436 992,23 грн., що складається із тіла кредиту 221 546,95 грн. та несплачених відсотків 8 307,88 грн. і прострочених процентів 207 137,40 грн. Оскільки дані зобов'язання не виконуються, позивач змушений був звернутися з позовом до суду.

Зустрічний позивач ОСОБА_5 в позові посилається на те, що дійсно 29 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 20 070,00 доларів США зі сплатою процентів, комісії, терміном до 25 січня 2014 року. Водночас 29 січня 2007 року між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки за № 0/П, відповідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4 всіх його зобовязань, що виникли з укладеного кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п.1.2 договору поруки, поручителю добре відомі всі умови основного договору, зокрема сума договору, термін виконання, інші умови договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 01 жовтня 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслав позичальнику ОСОБА_4 заяву про дострокове повернення всієї суми кредиту та всіх платежів, однак ОСОБА_4 вимогу не виконав та в подальшому допускав прострочення сплати тіла кредиту та відсотки. Отже, з 01 жовтня 2010 року коли банк надіслав заяву-вимогу позичальнику про дострокове повернення кредиту протягом 31 календарного дня з дня отримання цієї вимоги, починається обрахування шестимісячного строку виконання основного зобовязання для предявлення вимоги до поручителя. У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання основного зобовязання в силу положень ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Отже, виходячи з наведеного, що зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, в тому числі застосування судових заходів захисту свого права, кредитор вчиняти не може. А відтак порука припиняється за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Оскільки зустрічний відповідач не звернувся у шести місячний термін з позовом до суду до неї ОСОБА_5, як до поручителя, в звязку із чим договір поруки вважається припиненим. Тому просила визнати припиненим поруку ОСОБА_5, передбачену договором поруки № 0/П від 29 січня 2007 року укладеним між банком та нею, по всіх зобовязаннях ОСОБА_4, що виникли з умов договору про надання споживчого кредиту від 29.01.2007 року та судові витрати покласти на зустрічного відповідача.

Представник позивача, ОСОБА_3 в судовому засіданні поданий ними позов підтримав просив задовольнити такий з викладених у позові підстав і стягнути з відповідачів не погашений борг в розмірі 436 992,23 грн. та судові витрати. Щодо зустрічного позову, просив відмовити, оскільки він є необґрунтований, умови договору відповідачі не виконували, договір має бути виконаний до повного виконання. Щодо застосування строків позовної давності, клопотання також не підлягає задоволенню, оскільки строк загальної позовної давності встановлюється тривалістю у три роки, позов був поданий 10 січня 2017 року, а остання оплата відповідачем була здійснена 28 лютого 2014 року, отже перебіг строку був перерваний. Строк дії договору до 25 січня 2014 року минув, а відповідачі так і не виконали взяті на себе зобовязання та не повернули кошти. А тому просив їхній позов задовольнити повністю та стягнути з відповідачів солідарно загальний розмір заборгованості по кредиту, в зустрічному позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнав, просив застосувати позовну давність до позовних вимог ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" поданих до нього та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині в звязку зі спливом строку позовної давності, оскільки кредитор дізнався про порушення своїх прав щодо непогашення тіла кредиту та відсотків в 2009 році, а позов поданий в 2017 році. Щодо поданого зустрічного позову ОСОБА_5 - не заперечує щодо його задоволення.

Відповідач, ОСОБА_5 в судові засідання не з'являлася, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів та документів. Заяв до суду від ОСОБА_5 щодо розгляду у її відсутності не надходило.

Заслухавши представників позивача, відповідача, дослідивши здобуті докази, суд встановлює наступні фактичні обставини спору та зміст спірних правовідносин.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29 січня 2007 року, згідно з яким банк надав відповідачу по справі, ОСОБА_4 кредит в розмірі 20 070 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних, терміном до 25 січня 2014 року (а.с.3-9) та графіку погашення кредиту (а.с.10-12).

Також укладено договір поруки між банком та ОСОБА_5 за яким поручитель солідарно відповідає перед банком за виконання ОСОБА_4 зобовязань у повному обсязі за кредитним договором, що стверджується договором поруки №00/П від 29 січня 2007 року (а.с.13-14).

З копії договору факторингу за № 17 від 20 квітня 2015 року видно, що первісний кредитор - АКІБ «УкрСиббанк», правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» відступив новому кредитору - ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" права вимоги за кредитними договорами (а.с.27-28), а з копії акту приймання-передачі права вимоги від 20 квітня 2015 року видно, що права вимоги за кредитами фактору за переліком реєстр боржників приймає права вимоги за кредитами (а.с.29).

З копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу вбачається, що позивач прийняв права вимоги до боржників ОСОБА_4, як позичальника та ОСОБА_5, як поручителя за кредитним договором № 0 від 29 січня 2007 року на загальну суму заборгованості станом на 20 квітня 2015 року 436 992,23 грн. (а.с.30).

З копії списку поштових повідомлень видно, що відповідач, ОСОБА_4 повідомлявся про зміну кредитора (а.с.31) та отримав документи особисто 23 травня 2015 року. (а.с.149). Протягом дії кредитного договору відповідач належним чином не виконував його вимоги, внаслідок чого на 20 квітня 2015 року заборгованість по кредиту становить 436 992,23 грн., що підтверджується випискою по кредитному договорі за період з 29 січня 2007 року по 22 квітня 2015 року (а.с.134-140).

Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання.

Відповідно до вимог ст.ст. 553-555 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України або поручитель другий відповідач солідарно відповідає перед кредитором за виконання відповідача ОСОБА_4 зобовязань у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога).

Розмір заборгованості нарахований на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими в частині вимог до ОСОБА_4

Суд відмовляє в клопотанні відповідача ОСОБА_4 щодо застосування строку позовної давності з таких підстав.

Як вбачається із п. 9.5. кредитного договору №0 від 29 січня 2007 року, строк дії даного договору встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та/або пені у разі її нарахування. З копії виписки по кредитному договорі ОСОБА_4 за період з 29 січня 2007 року по 22 квітня 2015 року видно, що ОСОБА_4 користувався кредитом, здійснював часткову сплату кредитних коштів та виплачував проценти за користування, зокрема, остання оплата на погашення кредиту проведена 28 лютого 2014 року (а.с. 137).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відтак, відповідачем ОСОБА_4 вчинено дії щодо визнання суми боргу, а тому строк позовної давності є перерваним і перебіг такого щодо всієї суми боргу рахується з 28 лютого 2014 року. Відтак, позов подано в межах строку давності.

Вирішуючи зустрічний позов, суд враховує наступне.

Непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Звернення до суду після спливу передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 р. у справі N 6-1451цс16).

Судом встановлено, що Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки п. 3.1 Договору поруки, дія такого закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань за основним Договором.

Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а саме з 25 січня 2014 року не пред'явив вимоги до поручителя ОСОБА_5, зокрема не звернувся з позовом.

Суд приходить до висновку, що поруку ОСОБА_5 припинено на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України і на час звернення банку до суду з позовом строк пред'явлення вимоги до поручителя минув.

Відтак, в первісному позові в частині вимог до ОСОБА_5 слід відмовити, зустрічний позов задовольнити.

По справі слід вирішити питання розподілу судових витрат в порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 553-559, 610-612, 1046-1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України ЦК України та керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", місцезнаходження якого: вул. ОСОБА_6Сікорського, буд. 8, офіс 32, м. Київ, 04112, код ЄДРПОУ 38750239 до ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 (ІПН 4), зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Івано-Франківськ, вул. Довженка, 22/27, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 січня 2007 року у розмірі 436 992 (чотириста тридцять шість тисяч девятсот девяносто два) гривень 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" судовий збір в розмірі 6 554 (шість тисяч пятсот пятдесят чотири) грн.. 88 коп

В позові в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 січня 2007 року у розмірі 436 992 (чотириста тридцять шість тисяч девятсот девяносто два) гривень 23 коп.

-відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", третя особа без самостійних вимог на стороні зустрічного позивача ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_5, встановлену договором поруки № 0/П від 29 січня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 по зобовязаннях ОСОБА_4, що виникають з умов Договору про надання споживчого кредиту №0 від 29 січня 2007 року

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:ОСОБА_1