СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/180/18
Провадження № 2-н/306/9/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

12 лютого 2018 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Уліганинець П.І., розглянувши заяву ТзОВ Закарпатгаз Збут, 88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2018 року ТзОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося в суд із зазначеною заявою.

15.12.2017 року набув чинності ЗУ Про внесення змін до ГПКУ, ЦПКУ, КАСУ та інших законодавчих актів № 2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено у новій редакції.

Згідно з ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

За правилами ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо ... зокрема заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Так, у поданій заяві про видачу судового наказу не зазначено:

?реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта боржника (для фізичних осіб громадян України);

імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України - письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України - до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

За ч. 3 ст. 62 ЦПК України - довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 62 ЦПК України - відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Закон вимагає надання саме оригіналу довіреності, а не копії, оскільки лише оригінал довіреності підтверджує повноваження представника на подачу заяви. Лише за наявності оригіналу довіреності, суддя має можливість встановити, що заява подана повноважною особою.

За таких умов, неподання представником заявника оригіналу довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження при зверненні до суду, є порушенням п.2 ч.3 ст. 163 ЦПК України.

Належне засвідчення заявником власної копії довіреності може мати місце лише у випадку, якщо заявник, який має статус юридичної особи, засвідчив копію довіреності в порядку передбаченому ДСТУ 4163-2003, затв. наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55, а саме: копія засвідчується посадовою особою, що видала таку довіреність з прикладанням печатки та зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, жодним Законом не передбачено засвідчення копії довіреності юридичної особи особою, якій ця довіреність видана.

Згідно ч. 5 ст. 95 ЦПК України - учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, копії документів, що додані до заяви про видачу судового наказу засвідчені з порушенням порядку, встановленого ч. 5 ст. 95 ЦПК України, зокрема не зазначено - ким вони засвідчені, відсутня дата такого засвідчення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу , не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 163, 165, 261, 352 - 354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу товариству з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» 88015, м.Ужгород, вул. Погорєлова, 2, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Розяснити заявникові, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ: ОСОБА_2

12.02.2018 р.