Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2766/17
Провадження №: 2/332/424/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2007 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 На теперішній час шлюб розірвано, та дитина проживає разом з позивачкою та находиться на повному її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Стан здоровя і матеріальний стан відповідача дозволяє йому виділяти кошти на утримання дитини, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти керуючись ст.ст.84,180, 181, 183 СК України.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає частково, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 183 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 1-ЖС № 073748( а.с.3), яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обовязків по її утриманню, аліменти на користь третіх осіб він не сплачує, інших утриманців не має.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_1 України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.13 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає частковому задоволенню. Оскільки відповідач отримує дохід у вигляді пенсії (а.с.33, 38, 39-49) суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76-78, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.. 180-183, 191 СК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 29.09.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Суддя Р.В.Сінєльнік