АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/106/18Головуючий по 1 інстанції Маренюк В.Л. Доповідач в апеляційній інстанції Пономаренко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Пономаренка В.В.

Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

секретар Торопенко Н.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_5

представників відповідачів Банчук М.В., Павленка В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року ухваленого під головуванням судді Маренюка В.Л. (повний текст рішення виготовлено 15 листопада 2017 року) у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Буцької селищної ради смт. Буки Маньківського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» (правонаступник Фермерського господарства «Лисакове»), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_11, уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки та третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська Інвестиційна Компанія ІФ» про визнання недійсними акту приймання-передачі майна, витягу з протоколу зборів, скасування свідоцтва про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі, скасування рішення селищної ради,:

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними акту приймання-передачі майна, витягу з протоколу зборів, скасування свідоцтва про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі, скасування рішення селищної ради, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, будучи власником майнового паю, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай, дізналась, що право власності на нерухоме майно, частина на яке у грошовому вираженні належить і позивачці, було без згоди позивачки зареєстровано на ФГ «Лисакове». Згідно інформаційної довідки від 26.05.2016 року ТОВ «Лисакове» нерухоме майно передано в іпотеку TOB «Східноєвропейська Інвестиційна Компанія ІФ» за договором іпотеки від 26.04.2016 року №1508 посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. Як стало відомо позивачці після розмови у березні 2015 року з ОСОБА_11, та матеріалів, що знаходяться в Буцькій селищній раді, Уповноваженою особою від спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» ОСОБА_11, ФГ «Лисакове» правонаступником якого на дату подачу позовної заяви є TOB «Лисакове», згідно протоколу зборів засновників спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 20.10.2011 року було передано майно на загальну суму майнових паїв 282860,09 грн., що підтверджується витягом з протоколу зборів від 20.102011 року та актом прийому-передачі. Проте жодних загальних зборів членів спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» у 2011 році не проводилось і майна даному підприємству не виділялося. Згідно матеріалів справи на підставі протоколу установчих зборів засновників спілки громадян-власнків (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» № 3 від 20.10.2011 року вирішено питання розподілу, викупу та виділення майнових паїв в натурі. Право на виділення майна КСГП «Гірський Тікич» в натурі станом на 20.10.2011 року мають особи, які володіють свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарсьн підприємства - власники майнових сертифікатів які подали відповідні заяви. Оскільки ФГ «Лисакове» отримало свідоцтво про право власності на майновий пай розміром 282860,09 грн. від Буцької селищної ради датоване 20.10.2011 року, то і право, як власника майнової частки паю, на виділення майна в натурі отримано з 20.10.2011 року. Згідно витягу з протоколу зборів комітету спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 20 жовтня 2011 року та акту прийому-передачі майна від 20.10.2011 року отримувачем жодним чином не може виступати ФГ «Лисакове» - свідоцтво про право власності на зазначений у ньому майновий пай на ім'я ФГ «Лисакове» не видано станом на 20.10.2011 року, а засідання загальних зборів членів спілки власників майнових паїв «Буки» від 20.10.2011 року не проводилось, оскільки до селищної ради, як вказує позивачка, подано витяг з неіснуючого протоколу від 20.10.2011 року за підписом ОСОБА_13 від спілки власників майнових паїв «Буки». Майно, зазначене в даному акті не передавалось, а про його існування, акту приймання-передачі і витягу, на думку позивачка, Голова спілки власників майнових паїв «Буки» раніше не знав, його не підписував, печатку не ставив. На підставі зазначеного, витяг з протоколу зборів комітету спілки власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 20.10.2011 року та акт прийому-передачі майна від 20.10.2011 року підлягають визнанню недійсними, оскільки, як вказує позивачка, є сфальсифікованими. Відмітку про виділ майна за адресою АДРЕСА_1, Голова спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» на свідоцтві про право на майновий пай ФГ «Лисакове» від 20.10.2011 року ОСОБА_11 не ставив, підпис і печать проставлено особою, що не мала на те права заступником Голови спілки ОСОБА_18 - яка ніколи на вказану посаду не обиралась. У Голови спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» відсутній екземпляр свідоцтва про право власності на майновий пай виданий Буцькою селищною радою з відміткою про виділення майна в натурі з його підписом на ФГ «Лисакове» - даний документ, міститься у матеріалах адміністративної справи №701/720/15-а за позовом ОСОБА_8 до ФГ «Лисакове», що знаходиться у Черкаському окружному адміністративному суді, рішення у якій винесено адміністративними судами трьох судових інстанції, матеріалах реєстраційної справи у державного реєстратора Маньківської районної державної адміністрації. А тому, видане на підставі сфальсифікованих, на думку позивача, витягу з протоколу зборів комітету спілки громадянян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 20.10.2011 року, Акту прийому-передачі майна 20.10.2011 року, свідоцтва про право на майновий пай ФГ «Лисакове» від 20.10.2011 року з відміткою про виділення майна за адресою АДРЕСА_1, за підписом заступника Голови спілки власників майнових та земельних паїв «Буки» ОСОБА_18, рішення Буцької селищної ради про надання дозволу для оформлення права власності на майно зазначене у ФГ «Лисакове» № 70 від 8 листопада 2012 року підлягає скасуванню, у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_8 до Буцької селищної ради смт. Буки Маньківського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» (правонаступник Фермерського господарства «Лисакове»), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_11, уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки та третя особа на сторі відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська Інвестиційна Компанія ІФ» про визнання недійсними акту приймання-передачі майна, витягу з протоколу зборів, скасування свідоцтва про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі, скасування рішення селищної ради відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно встановив обставини справи та помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача, відповідача - Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, та третя особа - уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки ОСОБА_11 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Лисакове» зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення даним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має: право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В поданій позивачем позовній заяві не наведеного жодного доказу порушення саме права позивача, а також не вказано яке саме право позивача порушене.

При цьому суд першої інстанції зазначає, що позивач та відповідач (ТОВ «Лисакове»), є власниками майнових паїв, тобто вони є рівними в правах на виділення майна відповідно до сертифікатів, які посвідчують їх право на майновий пай. Реалізовуючи своє право на виділення майна, ТОВ «Лисакове» жодним чином не порушує права інших власників майнових паїв, оскільки всі власники є рівними в такому праві.

ТОВ «Лисакове» вже реалізувало своє право на виділення майна, отримавши у власність лише 6,6% майна від загальної кількості (на суму 282860,09 грн.), натомість позивач не навела доводів, що вона реалізувала своє право на виділення майна відповідно до майнового сертифікату власником якого вона є, а саме: майнового сертифікату в розмірі 0,0008% з 26.10.2002 року.

Реалізація ТОВ «Лисакове» свого права на виділення майна жодним чином не впливає на права позивача та не порушує їх, оскільки позивач може реалізувати своє право за рахунок іншого майна, яке підлягало розпаюванню та відповідно до відомостей з майнового сертифікату становило загальною вартістю майна пайового фонду на загальну суму 4290217 грн.

Позовна заява не містить відомостей про відмову позивачці в реалізації її права на виділення майна відповідно до майнового сертифікату, тобто відсутні відомості щодо порушення прав позивача. Як і відсутній доказ належного звернення позивача до компетентного органу чи особи щодо реалізації свого права на майновий пай, оскільки заява (а.с. 20), адресована фізичній особі ОСОБА_11, без вказівки його статусу уповноваженого на вирішення описаних в заяві питань, до то ж відсутня інформація про реєстрацію цієї заяви, як і отримання її фізичною особою якій вона була адресована взагалі.

Згідно матеріалів справи та пояснень представника позивача, позивачка мала намір на виділення в натурі частини гаража, вартість якого становить 93737,98 грн. Однак, вона є власником майнового сертифікату на суму 3600 грн., що є не спів розмірним заявленому наміру, оскільки в такому разі виділення майна в натурі фактично не можливе. Тому, позивач може реалізувати своє право на виділення майна у відповідності до вартості майнового сертифікату на майно, яке є спів розмірним вартості вказаного майнового сертифікату.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Окремо не може визнаватися недійсним витяг з протоколу, оскільки чинним, дійсним і неоспореним залишається первісний документ, з якого вказаний витяг був зроблений, а саме: протокол зборів.

З огляду на те, що оскаржуваний акт прийому-передачі не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, так як дії особи (осіб) їх волевиявлення (при складанні цього документу) безпосередньо не спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Вказаний документ, констатує певні факти, що мають юридичне значення незалежно від того, чи направлені дії осіб, які його підписали (склали) на ті наслідки, які пов'язує з ними закон. Юридичні наслідки викликаються такими документами (діями з його складання) незалежно від волі суб'єкта (суб'єктів), тобто незалежно від бажання їх настання, тому, акт приймання-передачі майна не є правочином на виконання договору (ч. 3 ст. 206 ЦК України), тому не може бути предметом оскарження в суді.

Крім того, Узагальнення Верховного Суду України від 24.11.2008 «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» містить розділ «Труднощі, що виникають у судовій практиці у розрізненні поняття "правочин" від суміжних понять», де суд зробив наступні висновки: «Відповідно, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Вбачається, що до таких документів слід відносити, наприклад, рішення органів державної влади; свідоцтва (про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, державний акт на земельну ділянку, ордер тощо); рішення, записи про реєстрацію (реєстрація домоволодіння, актів громадянського стану); протоколи загальних зборів господарських товариств, рішення загальних зборів громадських об'єднань, розпорядження про реєстрацію за місцем проживання фізичної особи та багато інших документів (акт приймання-передачі, товарний чек).

На думку суду першої інстанції позовна вимога про визнання недійсним Витягу з протоколу зборів Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 20.10.2011 року та акту прийому-передачі майна за адресою: Черкаська область Маньківський район АДРЕСА_1 від 20.10.2011 року, від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» до Фермерського господарства «Лисакове» не може бути задоволеною, оскільки такий спосіб захисту цивільних прав не передбачений законодавством.

На думку суду першої інстанції позовна вимога про скасування рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 року про надання дозволу на державну реєстрацію права власності суперечить висновкам, зробленим в Постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року у справі №3-514гс16. Під час розгляду спірних правовідносин в цій справі, Верховний Суд України дійшов наступних висновків.

«За змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Даний позов, предметом якого є визнання недійсним розпорядження органу місцевого самоврядування (ненормативний акт), що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке розпорядження органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію внаслідок виконання, а відтак його скасування не породжує наслідків, оскільки у таких осіб виникло право володіння земельною ділянкою, і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах».

Посилання позивачки, її представника, третьої особи на стороні позивача, його представника та представника відповідача Буцької селищної ради на те, що мало місце умисна фальсифікація документів на підставі яких було прийнято рішення №70 від 08.11.2012 року про надання дозволу на державну реєстрацію права власності не може бути прийняте судом першої інстанції до уваги, оскільки нічим окрім висловленими припущеннями не підтверджено, в той час як на протязі пяти років не було жодного звернення до правоохоронних органів, яке б завершилось процесуальним документом, в якому б були зафіксовані будь які протизаконні дії будь кого щодо підробки, фальсифікації, чи інше, вище зазначених документів, як і не встановлено осіб причетних до можливих фальсифікацій чи протизаконних (кримінальних чи корупційних) дій.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв'язку з наведеним, позовна вимога позивача про скасування рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 рокупро надання дозволу на державну реєстрацію права власності не підлягає до задоволення.

Решта позовних вимог, як то скасування свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного с/г підприємства (майновий сертифікат) серії ЧЕ Х1 № 167988 від 20.10.2011 р.; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20301804 від 26.03.2015 р.; скасування свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 є похідними від перших вимог, які не підлягають до задоволення, а тому в задоволенні решти позовних вимог позивача суд першої інстанції також відмовив.

З даним висновком не погоджується колегія суддів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, та дослідивши у судовому засіданні наявні у справі докази, а також докази, надані сторонами під час апеляційного розгляду, колегія суддів встановила наступне.

Протягом 2010-2011 років ТОВ «Лисакове» купувало у громадян-власників їх майнові паї, та загалом придбало 6,6 відсотків.

У 2012 році ТОВ «Лисакове» вчинило дії по виділенню з спільного майна своєї частки та оформленню на цю частку право власності.

Для цього директора ФГ «Лисакове» ОСОБА_13 - звернулася до виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області з заявою про видачу повторного свідоцтва на право власності на майновий пай замість попереднього, в якому була виявлена помилка у даті видачі та надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі за адресою провулок АДРЕСА_1 Маньківського району Черкаської області.

08.11.2012 року виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області було прийнято рішення № 70 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі за вказаною адресою (далі по тексту - оскаржуване, спірне рішення).(а.с.6-7).

Згідно з п. 1 зазначеного рішення вирішено надати повторне свідоцтво на право власності на майновий пай замість попереднього, в якому була виявлена помилка у даті видачі ( замість 20 жовтня 2011 року було помилково надруковано 20 вересня 2011 року) (далі по тексту - Свідоцтво).

Відповідно до п.2 оскаржуваного рішення вирішено надати дозвіл на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення: А-1 Автовагова, А Навіс, Б-1 Зерносховище, Б навіс (тимчасовий), В-1 Зерносховище, Г-1 Гараж, Д-1 Зерносховище, під Д Підвал, Е Навіс (тимчасовий), Ж-1 Трансформаторна, З-1 Сварочний цех, И-1 Будинок тваринника, И прибудова, І Навіс ( тимчасовий), К-1 Сарай, К Підвал, Л-1 КДУ, л Прибудова, за адресою провулок АДРЕСА_1 Маньківського району Черкаської області на ім'я ФГ «Лисакове».

Підставою для винесення оскаржуваного рішення №70 слугували витяг з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» № 3 від 20 жовтня 2011 року (а.с.10-11,86), з якого вбачається, що зборами спілки громадян-співвласників земельних та майнових паїв «Буки» Маньківського району Черкаської області за результатами розгляду заяви директора ФГ «Лисакове» ОСОБА_13 про виділення майнових паїв в натурі на суму 282860,09 грн., витяг з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» № 3 від 20 жовтня 2011 року та акти прийому-передачі основних засобів майна, яке передається ФГ «Лисакове» згідно договорів купівлі-продажу власників паїв від 20 жовтня 2010 року (а.с. 84) та від 20 жовтня 2011 року (а.с. 85), ідентичні за змістом.

На підставі рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 року ФГ «Лисакове» було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія НОМЕР_3 (а.с.8,83), з якого вбачається, що ФГ «Лисакове» має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілки громадян власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» Маньківського району Черкаської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 20 жовтня 2011 року.

Як встановлено із пояснень селищного голови смт. Буки, представником ФГ «Лисакове» для отримання свідоцтва про право власності на майновий пай було подано договори купівлі-продажу майнових паїв, свідоцтва про право власності на придбані майнові паї та заяву про видачу свідоцтва, на підставі яких було видано свідоцтво про право власності на майновий пай ФГ «Лисакове» станом на 20.10.2010 року.

ОСОБА_8 посилаючись на те, що вона є власником майнового паю, позивачка звернулась до суду та вказує, що про існування оспорюваних рішень вона дізналася після державної реєстрації за ФГ «Лисакове» права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1, смт. Буки Маньківського району Черкаської області, що відбулося згідно з рішенням державного реєстратора від 26.03.2015 року на підставі, зокрема, і оскаржуваного рішення, вважаючи свої права, як співвласника майна колишнього КСП «Гірський Тікич», порушеними.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області від 08.11.2012 року № 70 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_1, смт. Буки Маньківського району Черкаської області, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з виділенням в натурі третій особі ФГ «Лисакове» майнового паю з подальшою реєстрацією об'єктів нерухомого майна за вказаною юридичною особою.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, що був чинним на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII, майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. На підставі ст. 9 зазначеного Закону право розпоряджатися своїм паєм член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Пунктом 8.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 р. №7/5, (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 р. № 1692/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за № 157/6445, яке було чинне на час прийняття виконавчим комітетом селищної ради оскаржуваного рішення, і на яке посилається відповідач, встановлено, що органами місцевого самоврядування проводиться оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, в т. ч. фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлюючих документів, передбачених у додатку 2 до Положення.

Частиною 1 та 3 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Відповідно до пункту 2 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177, майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Пунктом 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємства та їх документального посвідчення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 року встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком; у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Відповідно до п. 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 р. за № 305/5496, із змінами, внесеними Наказами Міністерства аграрної політики України від 24.02.2003 року №39 та від 29.07.2004 року №275, кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, отримавши його в натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім'ї і використати його на свій розсуд.

Згідно п. 9 даного Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. З метою реалізації права власності громадян на майнові паї, комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність (п. 10 Порядку).

У відповідності з п.12 даного Порядку, збори співвласників, після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв, затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, в т. ч. для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 15 зазначеного Порядку виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі на підставі рішення зборів співвласників.

Згідно з пунктами 9,16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. N 62 (далі по тексту - Порядок № 62), виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групі власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється згідно із затвердженою загальними зборами членів колективного сільськогосподарського підприємства структурою пайового фонду та не інакше, як на підставі рішення зборів співвласників майнових паїв.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств (далі по тексту - Наказ № 315).

Згідно з п.2.5 Наказу №315 рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

З наведених вище положень законодавства, яким врегульовано питання щодо виділення майнових паїв в натурі, вбачається, що питання виділення майнового паю вирішується загальними зборами співвласників.

Для прийняття оспорюваного позивачкою рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 року та подальшої реєстрації майна за ТОВ «Лисакове», представниками цього підприємства було надано витяг з рішення зборів громадської організації Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» №3 від 20 жовтня 2011 року (а.с.10-11,86). Відповідно до тексту цього документу, членами Спілки прийнято рішення про виділення з спільного майна долі у власність ТОВ «Лисакове».

В той же час для прийняття рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 року та подальшої реєстрації майна за ТОВ «Лисакове», представниками цього підприємства не було надано відповідного протоколу загальних зборів власників майнових паїв без якого витяг є недійсним, як це передбачено чинними на той час нормативними актами.

Представник апелянта у судовому засіданні пояснив, що загальних зборів власників майнових паїв з цього питання не проводилося 20 жовтня 2011 року і майно для таких цілей ТОВ «Лисакове» не передавалось.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта, оскільки саме загальні збори власників майнових паїв, відповідно до діючих на той час нормативних актів, мають повноваження щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна.

Сторонами не надано суду документів, з яких вбачається, що до складу членів спілки власників майнових паїв увійшло ФГ «Лисакове», відносно чого рішення приймається загальними зборами власників майнових паїв колишнього КСП «Гірський Тікич», та в даний час ТОВ «Лисакове» не прийнято до складу членів спілки власників майнових паїв.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду, Головою громадської організації Спілки співвласників, надано письмові пояснення, що витяг з протоколу загальних зборів громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв с. Буки Маньківського району Черкаської області від 20 жовтня 2011 року є підробленим тому, що збори Спілки у 2011 році не проводились. Останні збори Спілки відбулися 20 жовтня 2010 року - до створення ФГ «Лисакове» (запис про внесення до ЄДРПОУ ФГ «Лисакове» датований 04.04.2011 р.), а протокол у порядку денному не містить питання про виділ на користь ФГ «Лисакове» жодного майна і підписаний дев'ятьма членами Комітету спілки власників майнових паїв.

Враховуючи наведене, витяг з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» № 3 від 20 жовтня 2011 року (а.с.10-11,86) про виділення майнових паїв в натурі на суму 282860,09 грн. та акти прийому-передачі основних засобів майна, яке передається ФГ «Лисакове» згідно договорів купівлі-продажу власників паїв від 20 жовтня 2010 року (а.с.84) та від 20 жовтня 2011 року (а.с.85), не можуть вважатися документами, що підтверджують виникнення права на майно, що виділяється в натурі, у ФГ «Лисакове», враховуючи пояснення голови Спілки ОСОБА_11, згідно з якими загальні збори Спілки не вирішували питання щодо виділення майна в натурі ФГ «Лисакове» ні в 2010, ні в 2011 роках, а рішення, на підставі якого Буцькою селищною радою було видано ФГ «Лисакове» попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства реорганізованого КСП с. Буки станом на 20.10.2010 року не надано, зважаючи, що ФГ «Лисакове», як юридичну особу було зареєстровано 04.04.2011 року, колегія суддів приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області №70 від 08.11.2012 року «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по провулку АДРЕСА_1, смт. Буки Маньківського району Черкаської області, прийняте безпідставно, а судом першої інстанції не досліджено даних обставин при винесенні судового рішення.

При вирішенні справи колегія суддів приймає до уваги правову позицію, наведену в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2014 року по аналогічній справі № К/800/65260/13, а саме: згідно додатку постанови Кабінету Міністрів України №177 від 28.02.2001 р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», відповідне свідоцтво на майновий пай могло бути видане тільки фізичній особі громадянину, із зазначенням його прізвища, імені по батькові та паспортних даних.

Таким чином, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 08.11.2012 року, видане Буцькою селищною радою фермерському господарству «Лисакове» на підставі оскаржуваного рішення №70 від 08.11.2012 року є таким, що видане з порушенням постанови Кабінету Міністрів України №177 від 28.02. 2001 р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки».

Враховуючи те, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 08.11.2012 року, видане Буцькою селищною радою фермерському господарству «Лисакове» на підставі незаконного рішення №70 від 08.11.2012 року та має посвідчувальний характер, вказане свідоцтво також підлягає скасуванню.

Як встановлено колегією суддів, спірні правовідносини виникли у зв'язку з прийняттям загальними зборами співвласників майнових паїв с. Буки рішення про виділенням в натурі третій особі ФГ «Лисакове» майнового паю з подальшим прийняттям Буцькою селищною радою оскаржуваного рішення № 70 від 08 листопада 2012 року та реєстрацією об'єктів нерухомого майна за вказаною юридичною особою згідно з рішенням державного реєстратора від 26.03.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що загальні збори, на яких вирішувалося б питання про виділення в натурі третій особі ФГ «Лисакове» не проводилися, оригінал рішення таких зборів взагалі відсутній, а отже, про існування витягу з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» №3 від 20 жовтня 2011 року, який в подальшому слугував однією з підстав для прийняття Буцькою селищною радою оскаржуваного рішення № 70 від 08 листопада 2012 року, апелянту, як співвласнику майнового паю, не могло бути відомо.

Про порушення своїх прав рішенням виконавчого комітету Буцької селищної ради № 70 від 08.11.2012 року позивач, як вказано у позовній заяві, дізналася після державної реєстрації за ФГ «Лисакове» права власності на об'єкти нерухомого майна, що відбулася згідно з рішенням державного реєстратора від 26.03.2015 року, а тому позивачем строки позовної давності дотримано.

Перевіряючи висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень № 20301804 від 26 березня 2015 року, колегія суддів виходить з наступного.

Для встановлення протиправності дій відповідача необхідним є з'ясування питання відповідності вчинення оскаржуваних дій по здійсненню реєстрації права власності на нерухоме майно державним реєстратором та наявності повноважень на їх здійснення вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст. 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Приписами частини другої статті 15 Закону № 1952-IV визначено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У відповідності до ч. 7 ст. 15 Закону № 1952-IV, розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Абзацом першим частини 3 статті 16 Закону № 1952-IV визначено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Аналогічні положення містить і Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868 (далі по тексту - Порядок).

Згідно абзацу 3 пункту 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року № 62, свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Судом встановлено, що на підтвердження виникнення у ФГ «Лисакове» права власності на об'єкти нерухомого майна по провулку АДРЕСА_1, смт. Буки Маньківського району Черкаської області, державному реєстратору подано наступні документи: витяг з протоколу зборів Спілки від 20 жовтня 2011 року за підписом секретаря зборів та акт прийому передачі від 20 жовтня 2011 року на двох окремих непрошитих листках скріплених між собою однією скобою, Свідоцтво про право власності на майновий пай, видане Буцькою селищною радою з відміткою про виділення майна в натурі за підписом особи, яка не перебувала на посаді Голови спілки власників майнових паїв ОСОБА_14, проти чого представник ТОВ «Лисакове» не заперечував при розгляді справи у суді першої інстанції, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

За результатами розгляду вказаних документів, 26 березня 2015 року державним реєстратором, на підставі заяви про державну реєстрацію, прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення за фермерським господарством «Лисакове» та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 38-42).

На звороті свідоцтва наявна відмітка про виділення майна в натурі з переліком майна, що засвідчений підписом ОСОБА_18 та печаткою, зазначено дату - 21.01.2015 року. (а.с.9).

Відповідно до п. 15 Порядку № 62 виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

Голова Спілки ОСОБА_11 у своїх письмових поясненнях, наданих суду (а.с.62), вказав, що весною 2015 року дізнався про те, що ФГ «Лисакове» зареєструвало право власності на майно зернотоку і прилеглих приміщень та території старого колгоспу селища Буки. При зустрічі з селищним головою і ознайомленні з актом прийому-передачі майна від 20.10.2011 року з підписом і печаткою керівника ФГ «Лисакове», але без його підпису і печатки, як голови Спілки, розповів, що перелічене в Акті майно до ФГ «Лисакове» - не передавав, на Акті не розписувався, печатку не ставив і в натурі не виділяв, оскільки рішення про виділення в натурі конкретним власникам приймається і затверджується на загальних зборах членів спілки власників майнових та земельних паїв. Таке рішення відносно ФГ «Лисакове» - відсутнє, а витяг з протоколу зборів Спілки від 20.10.2011 року - є підроблений, збори Спілки в 2011 році - не проводилися. ОСОБА_18 не уповноважена підписувати документи Спілки, оскільки на посаду заступника голови Спілки не призначалася, а також за цим фактом порушено кримінальне провадження № 0000148 за ст. 358 ч. 1 КК України стосовно підроблення свідоцтва про право власності на майновий пай на ім'я ФГ «Лисакове».

З наведеного вбачається, що повноваження ОСОБА_18 на здійснення відміток про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства є непідтвердженими.

Колегією суддів встановлено, що оригінал протоколу загальних зборів громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки Маньківського району Черкаської області від 20 жовтня 2011 року, на якому вирішувалося питання про виділення ФГ «Лисакове» майнових паїв в натурі відсутній; оригінал акта прийому-передачі основних засобів та майна, яке передається ФГ «Лисакове» згідно договорів купівлі-продажу власників паїв від 20.10.2011 року неналежним чином не оформлений.

Таким чином, подані державному реєстратору ФГ «Лисакове» документи для державної реєстрації, зважаючи на відсутність оригіналів таких документів та враховуючи обставини, встановлені вище, не дають змоги встановити відповідність заявлених до реєстрації прав поданим документам.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 цього Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Рішення про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою провулок АДРЕСА_1 Маньківського району Черкаської області, за фермерським господарством «Лисакове» від 26 березня 2015 року № 20301804 прийняте державним реєстратором без дотримання вищенаведених вимог Закону № 1952-IV, оскільки подані для державної реєстрації не відповідають встановленим вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав поданим документам.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог цивільного позову про скасування рішеннь державного реєстратора.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача в частині того, що прав позивача не порушуються оскаржуваними у даній справі рішеннями, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) серія НОМЕР_2 від 26.10.2002 року, має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Гірський Тікич», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 18 березня 2000 року. (а.с.21).

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з незаконним, виходячи з позиції позивача, виділенням в натурі третій особі ФГ «Лисакове» майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства без урахування інтересів інших співвласників такого майна з подальшою реєстрацією права власності.

Суть порушеного права позивача полягає у тому, що згідно вимог статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином нерухоме майно, що являється спільною сумісною власністю і входить до складу пайового фонду майна реорганізованого КСП, одним з багатьох співвласників якого є позивач, вибуло зі складу всього майна, яке входить до пайового фонду без згоди усіх співвласників, яка оформляється на підставі протоколу про виділ майна в натурі за підписом усіх присутніх на загальних зборах членів Спілка співвласників майнових паїв реорганізованого КСП власників свідоцтв про право власності на майновий пай.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Зважаючи на такі обставини справи, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що заявник мав щонайменше «законні сподівання» на дохід відповідно до пункту договору про доларовий еквівалент суми в гривні, і це сподівання може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. За таких обставин Європейський суд зробив висновок, що в цій справі мало місце непропорційне втручання в мирне володіння своїм майном, а отже було порушено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, що аналогічно ситуації з порушенням прав позивача у даній справі.

Згідно положень ст.ст.1,3 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України судом захищається не тільки порушене право власності, а і майнові права позивача.

Законні сподіванні на майно, згідно практики Європейського суду з прав людини, прирівнюються до майна.

Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2001, передбачено забезпечення недопущення порушень майнових прав колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі права власності на паї, для чого, у тому числі визнано за необхідне забезпечити утворення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також здійснення заходів, передбачених пунктом 1 цієї статті, із залученням до їх складу колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, працівників органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та представників суб'єктів господарювання, які було створено внаслідок реорганізації чи на основі майна, що належало ліквідованим колективним сільськогосподарським підприємствам.

На виконання зазначеного Указу, наказом міністерства аграрної політки України від 14 березня 2001 року № 62 було затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 9,16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. N 62 (далі по тексту - Порядок № 62), виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групі власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється згідно із затвердженою загальними зборами членів колективного сільськогосподарського підприємства структурою пайового фонду та не інакше, як на підставі рішення зборів співвласників майнових паїв.

Оскільки колегією суддів встановлено порушення наведених вимог законодавства при виділенні ФГ «Лисакове» зі складу пайового фонду майна в натурі, права та інтереси позивача, як співвласника пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Гірський Тікич» на підставі свідоцтва на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката), порушені спірними рішеннями відповідачів.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. А саме неналежно досліджено та не взято до уваги наданий представником Буцької селищної ради оригінал акту приймання передачі від 20 жовтня 2011 року, оформлений на двох сторінках не скріплених між собою належним чином та не прошитий із вказанням кількості прошитих сторінок засвідчений підписом сторін. Наданий ТОВ «Лисакове» витяг з протоколу загальних зборів членів від 20 жовтня 2011 року не підтверджений оригіналом протоколу на який він посилається.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.

Скасувати Витяг з протоколу зборів Спілки громадян-власників

(співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 20 жовтня 2011 року

і акт прийому-передачі майна за адресою Черкаська область

Маньківського район смт. Буки, АДРЕСА_1, від 20 жовтня 2011 року

від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв

«Буки» до Фермерського господарства «Лисакове».

Скасувати свідоцтво про право на майновий пай від 20 жовтня 2011 року видане Буцькою селищною радою на ім'я Фермерського Господарства «Лисакове» з відміткою про виділення майна в натурі за адресою Черкаська область Маньківського району смт. Буки, АДРЕСА_1.

Скасувати рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради №70 від 8 листопада 2012 року «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по пров. АДРЕСА_1.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20301804 від 26 березня 2015 року прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_16.

Скасувати свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 за адресою Черкаська область Маньківського району смт.Буки, АДРЕСА_1, реєстраційний номер 31 від 26.03.2015 року індексний номер 35503660 зареєстроване за ФГ «Лисакове» (правонаступник ТОВ «Лисакове»).

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну

реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29211526 від 12.04.2016

року, прийняте державним реєстратором Черкаського районного управління

юстиції ОСОБА_17, про реєстрацію права

власності на нерухоме майно за адресою Черкаська область Маньківського району смт. Буки, АДРЕСА_1, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисакове»

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з Буцької селищної ради смт. Буки Маньківського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» (правонаступника Фермерського господарства «Лисакове») на користь ОСОБА_8 судові витрати по 4032 грн., з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - задовольнити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Буцької селищної ради смт. Буки Маньківського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» (правонаступник Фермерського господарства «Лисакове»), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_11, уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки та третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська Інвестиційна Компанія ІФ» про визнання недійсними акту приймання-передачі майна, витягу з протоколу зборів, скасування свідоцтва про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі, скасування рішення селищної ради - скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до Буцької селищної ради смт. Буки Маньківського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» (правонаступник Фермерського господарства «Лисакове»), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_11, уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки та третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська Інвестиційна Компанія ІФ» про визнання недійсними акту приймання-передачі майна, витягу з протоколу зборів, скасування свідоцтва про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі, скасування рішення селищної ради - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати Витяг з протоколу зборів Спілки громадян-власників

(співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 20 жовтня 2011 року

і акт прийому-передачі майна за адресою Черкаська область

Маньківського район смт. Буки, АДРЕСА_1, від 20 жовтня 2011 року

від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв

«Буки» до Фермерського господарства «Лисакове».

Скасувати свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ-Х1 3167988 від 20 жовтня 2011 року видане Буцькою селищною радою на ім'я Фермерського Господарства «Лисакове» з відміткою про виділення майна в натурі за адресою Черкаська область Маньківського району смт. Буки, АДРЕСА_1.

Скасувати рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради №70 від 8 листопада 2012 року «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по пров. АДРЕСА_1, смт. Буки Маньківського району Черкаської області.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20301804 від 26 березня 2015 року прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_16.

Скасувати свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 за адресою Черкаська область Маньківського району смт.Буки, АДРЕСА_1, реєстраційний номер 31 від 26.03.2015 року індексний номер 35503660 зареєстроване за ФГ «Лисакове» (правонаступник ТОВ «Лисакове»).

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну

реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29211526 від 12.04.2016

року, прийняте державним реєстратором Черкаського районного управління

юстиції ОСОБА_17, про реєстрацію права

власності на нерухоме майно за адресою Черкаська область Маньківського району смт. Буки, АДРЕСА_1, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисакове»

Стягнути з Буцької селищної ради смт. Буки Маньківського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» (правонаступника Фермерського господарства «Лисакове») на користь ОСОБА_8 судові витрати по 4032 грн., з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 лютого 2018 року.

Судді Пономаренко В.В.

Сіренко Ю.В.

Ювшин В.І.