Справа № 567/1371/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, про розірвання шлюбу

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу звернулась ОСОБА_3

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що з 15.07.2006 перебуває з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має спільних дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заявник мотивує свою заяву тим, що шлюбне життя з ОСОБА_2 не склалося. Зазначила, що вони не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, оскільки в них різні характери та погляди на життя.

Вказує, що ОСОБА_2 не виявляв належної уваги до заявника, не цікавився інтересами сімї. Зазначає, що ОСОБА_2 зловживав наркотичними речовинами, в результаті чого вчиняв насильство в сімї психологічного та фізичного характеру. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2013 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають роздільний бюджет. На даний час ОСОБА_2 відбуває покарання в місцях позбавлення волі. З червня 2018 року ОСОБА_3 фактично створила сімю з іншим чоловіком з яким має намір зареєструвати шлюб.

Враховуючи наведені обставини, у звязку з тим, що подальше спільне подружнє життя та збереження сімї стали неможливими, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Степанюк».

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві. Зазначила, що на даний час ОСОБА_3 фактично створила сімю з іншим чоловіком з яким має намір зареєструвати шлюб. Вказує, що перспектив для збереження шлюбу не має, так як між заявником та ОСОБА_2 шлюбні стосунки припинені, заявник остаточно вирішила про необхідність розірвання шлюбу з ОСОБА_2 тому примирення між ними неможливе.

Заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечив. Підтвердив обставини викладені заявником щодо перебування з нею в шлюбі та наявності спільних дітей. Пояснив, що на розірвання шлюбу згідний та наміру відновити шлюбні стосунки з заявником не має.

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України за правилами окремого провадження, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції, актовий запис №63.

В період шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно вироку Острозького районного суду від 05.12.2013 вбачається, що ОСОБА_2 був засуджений за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 1 місяць та на даний час відбуває покарання.

У відповідності до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено, сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин.

Суд не вбачає необхідності надання сторонам строку на примирення, оскільки у сторін було достатньо часу для примирення, однак такого не настало. Водночас, при вирішенні зазначеного питання суд бере до уваги думки сторін у справі, які просять строк на примирення не надавати.

Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, повязаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги. На даний час шлюб фактично припинено і спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять, протягом тривалого часу роздільного проживання сторони мали можливість прийняти виважене рішення щодо необхідності збереження шлюбу.

Дані обставини справи підтверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності, а також поясненнями сторін.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що шлюб розпався остаточно, розлад між сторонами носить стійкий і тривалий характер, збереження сім'ї неможливе та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

За таких обставин, немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, такий шлюб розривається судом.

Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись положеннями ст. ст.110,109 СК України, ст. ст.10-13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України

ухвалив:

заяву ОСОБА_3 (с.Новомалин, вул.Гагаріна, 12 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) заінтересована особа ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактичне місце перебування: ДУ "Катеринівська виправна колонія №46" с.Катеринівка Сарненського району Рівненської області) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 15 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області (актовий запис № 63).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 відновити її дошлюбне прізвище «Степанюк».

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених в частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.11.2018 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7