З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2018 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Хитрука В.М.
за участі секретаря Мазур К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Держпродспоживслужба у Вінницькій області, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
До Барського районного суду Вінницької області надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
У судовому засіданні представник позивача Єлісєєв С.Л. позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з'явилися з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов не подали, заяви про відкладення розгляду справи суду не надали. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку ст. 280, ст. 281 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 28.12.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9233,86 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сума кредитних коштів, що вказана в п. 2.1 Генеральної угоди є наявним боргом Відповідача на час укладення такого договору.
Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди - банк надає клієнту кредит в сумі 9233,86 грн. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом у сумі 235,74 грн., яка складається із заборгованості, відсотків 1,5% на місяць (18% на рік) та інших платежів. Термін кредиту 60 місяців з 28.12.2012 по 31.12.2017 року.
Відповідно до п.2.2. Генеральної угоди при порушені позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення.
Згідно п.2.5 Відповідач зобов'язаний повернути суму кредиту, відсотки, винагород згідно Генеральної угоди та Умов і правил.
Відповідно до підписаної заяви від 15.04.2008 року Відповідач був ознайомленні правилами та умовами користування платіжною карткою, тарифами банку у письмово виді і підписом у заяві підтвердив згоду на них.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.
Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.
Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Тобто вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафу разом є неправомірною, оскільки стягуючи штраф висувати вимогу про стягнення пені банк не має права.
Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Судом перевірено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем і встановлено його часткову невідповідність вимогам чинного законодавства України, а саме в частині нарахування пені в сумі 8335,88 грн. Решта розрахунку відповідає умовам кредитного договору.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту, відсотках за користування кредитом та штрафу, а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по пені слід відмовити.
Ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що - за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований частково, підтверджений матеріалами справи, та підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 999,01 по сплаті судового збору.
Керуючись ст. 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 999,01 грн. понесеного судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: