Провадження №2/760/5227/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

09 листопада 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 15 000, 00 гр.

Посилається в позові на те, що між ним та відповідачем укладено Договір №2776-С на виготовлення меблів за індивідуальним заказом.

На виконання умов договору 21 листопада 2017 року він передав відповідачу 15 000, 00 гр. авансу.

Відповідач зобов'язався до 25 грудня 2017 року виготовити меблі з власних матеріалів та здійснити його монтаж.

В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав роботи, обумовлені договором.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являлася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву, в якій просить відкласти розгляд справи у зв'язку з перебуванням на лікарняному.

Також слід зазначити, що в судові засідання, призначені на 04 липня 2018 року, 10 вересня 2018 року та 09 жовтня 2018 року відповідач також не з'явилася, подаючи заяви про відкладення розгляду справи у зв'язку з її перебуванням на лікарняному.

Будь - яких доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання жодного разу не надала.

За таких обставин, суд вважає що відповідач не з'являється в судові засідання без поважних причин.

Виходячи з цього, належного повідомлення відповідача про час розгляду справи, визнання причин неявки до суду не підтвердженими належними доказами, та як наслідок неповажними, суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності.

На виконання вимог ст. 178 ЦПК України, відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 24 жовтня 2017 року між нею та позивачем було укладено два договори №2775-С та 2776-С на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням на суму 61 993, 00 гр.

24 жовтня 2017 року після укладання договорів №2775-С на виготовлення кухні та 2776-С на виготовлення акрилової столешні, був внесений аванс у розмірі 31 000, 00 гр.

22 листопада 2018 року був внесений другий аванс у розмірі 15 000, 00 гр.

Таким чином, сума внесених авансів за договорами становить 46 000, 00 гр., і становить 74 % від суми замовлення, в той час коли договором встановлена оплата у розмірі 80 % від розміру замовлення.

Незважаючи на неповноту оплати авансу, замовлення було взято у роботу.

06 лютого 2018 року була змонтована кухня, що підтверджується складеними Актами. Визначений договором аванс у розмірі 10 % перед монтажем позивачем внесено не було.

Зазначила, що 07 березня 2018 року було встановлено підвіконня, а позивач відмовився вносити доплату за Договором №2775-С та вносити остаточний аванс за Договором №2776-С.

Зазначила, що за Договором №2775-С вона взяті на себе зобов'язання виконала.

Сума заборгованості позивача за Договорами №2775-С та 2776-С перед нею становить 13 796, 00 гр., які позивач відмовився сплачувати та взагалі відмовився від Договору №2776-С.

Позивачу було запропоновано підписати Додаткову угоду №2776 про розірвання договору та повернути замовнику 5 977, 00 гр., від чого позивач також відмовився.

Ні підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Параграф 2 цієї глави регулює особливий вид договору підряду - договір побутового підряду.

Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2017 року між сторонами був укладений договір №2776-С, відповідно до якого позивач поручив відповідачу виконати роботи з виготовлення меблів за індивідуальним замовленням з матеріалів відповідача, згідно з графічним зображенням та специфікацією у вигляді замовлення, яке є невід'ємною частиною Договору, згідно з технологією виготовлення та обраним варіантом виконання в обумовлений специфікацією строк.

Найменування меблів: акриловий камінь, призначення: побутове.

Виготовлені меблі мали бути встановлені за адресою: АДРЕСА_1.

Строк виготовлення меблів був встановлений до 25 грудня 2017 року. При цьому строк виготовлення не може бути менше ніж 15 робочих днів для замовлень, що мають деталі з акрилу, 30 робочих днів для замовлень, що мають деталі з ДСП, 40 робочих днів для замовлень, які мають деталі з плівкового МДФ, 45 робочих днів для замовлень, які мають деталі з фарбованого МДФ та плівкового МДФ з патиною, 60 робочих днів для замовлень, що мають деталі з фарбованого МДФ з патиною, дерева та шпона, а також радіусні фасади.

Вартість замовлених меблів становила 21 720, 00 гр. + 250, 00 гр. Передплата здійснюється при підписанні договору у розмірі не менше ніж 80 %, доплата перед початком монтажу - не менше 10 %, 100 процентна оплата при підписанні актів виконаних робіт.

Згідно з товарним чеком від 21 листопада 2017 року позивачем був сплачений аванс у розмірі 15 000, 00 гр. за замовлення № 2776-С.

З наданих відповідачем документів вбачається, що між нею та позивачем було укладено 2 договори, а саме: №2775-С та 2776-С на виготовлення кухонних меблів та акрилової стільниці.

Згідно з Актом здачі - прийому від 07 березня 2018 року Договір №2775-С на виготовлення та установку корпусу кухні був виконаний повністю. Договір №2776-С не виконаний, оскільки акрилова стільниця не установлена.

/ а.с. 3 - 8; 29 /

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом спору в даному випадку є Договір №2776-С на виготовлення акрилової стільниці.

Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін.

За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ст.ст.628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається зі змісту оспорюваного позивачем договору, у ньому передбачено всі істотні умови для такого виду договору відповідно до вимог законодавства та інших нормативно-правових актів.

Укладаючи договір, сторони дійшли згоди щодо укладання договору на зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки при його виконанні.

Взявши на себе зобов?язання за умовами договору виконати роботи до 25 грудня 2017 року відповідач будь-яких доказів виконання нею умов договору в цій частині та установки акрилової стільниці за умовами договору не надала.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання врегульовано ст.ст.611, 612 ЦК України.

Так, відповідно до ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

З точки зору чюч.1 4 ст.612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

В своєму відзиві відповідач зазначила, що за Договором №2776-С було виконано певну роботу, а саме: три додаткові виїзди, обмір стільниці, виготовлення лекал, закупівля акрилу у постачальника.

Позивач у судовому засіданні, заперечуючи проти викладеного, зазначив, що приведені відповідачкою обставини не були предметом договору.

За таких обставин, роботи з виготовлення стільниці на виконання умов Договору фактично розпочаті не були, строк виконання зобов'язання минув майже рік назад, а тому суд приходить до висновку, що позивач має право відмовитись від договору та відшкодування сплаченої ним суми.

Статтею 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплат

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що умови договору не виконанні відповідачем з його вини, а тому кошти, внесені на рахунок попередньої оплати послуг відповідача, підлягають поверненню позивачу.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 15,16, 23,549,ч.2ст.551,610, 611, 612, 626, 629, 629,ч.ч.2,3 ст.651,711,837,865,873, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 / 04215 АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / 03151 АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_2 / 15 000, 00 гр.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 / 04215 АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1/ 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2018 року.

Суддя: Л. А. Шереметьєва