Справа № 449/650/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Гуняк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань: Кісіль С.З.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Перемишлянської міської ради Львівської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Перемишлянському районі Львівської області, Перемишлянський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії центру державного земельного кадастру про визнання відмови неправомірною та зобов'язання до вчинення дій -,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Перемишлянської міської ради Львівської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Перемишлянському районі Львівської області, Перемишлянський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії центру державного земельного кадастру та просив:

- визнати неправомірною відмову голови Перемишлянської міської ради Львівської області в підписанні (погодженні) акту прийому передачі межових знаків на зберігання згідно абрису земельної ділянки та опису меж земельної ділянки, яка знаходиться в м. Перемишляни по вул. Новій, площею 0,0427 га, яка надана ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства;

- зобов'язати Перемишлянську міську раду Львівської області, в особі її голови, підписати (погодити) акт прийому передачі межових знаків на зберігання, згідно абрису земельної ділянки та акту меж земельної ділянки, яка знаходиться в м. Перемишляни по вул. Новій, площею 0,0427 га, яка надана ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства.

Позов мотивує тим, що рішенням Перемишлянської міської ради Львівської області №120 від 26.12.2006 року передано безоплатну у власність ОСОБА_2 жителю АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0, 0427 га для особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 Покликається на те, що у 2016 році Перемишлянське районне виробниче відділення Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру виготовило технічну документацію на вищезазначену земельну ділянку в тому в числі акт прийому-передачі межових знаків на зберігання з відповідними абрисом земельної ділянки та з описом меж суміжних землевласників. Звертає увагу суду на те, що 08.12.2016 звернувся із заявою до Перемишлянської міської ради Львівської області щодо погодження меж землі Перемишлянської міської ради з його земельною ділянкою та підписання вищезазначеного акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, згідно з абрисом земельної ділянки та описом меж суміжних землевласників. Однак, листом Перемишлянської міської ради від 19.12.2016р. йому відмовлено в погодженні меж землі Перемишлянської міської ради з його земельною ділянкою та підписання акту прийому-передачі межових знаків на зберігання згідно з абрисом земельної ділянки та описом меж суміжних землевласників, оскільки не відображено землі ПАТ "Ощадбанк", земельної ділянки на якій розміщена будівля тарного складу межі якої не визначені та не визначено правовий статус та межі земельної ділянки, яка була виділена кооперативу "Індустрія" на підставі рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради №163 від 26.08.1994 року. Вважає, що відмова міського голови Перемишлянської міської ради Львівської області є неправомірною, яка суперечить нормам чинного законодавства України та перешкоджає йому здійснити приватизацію даної земельної ділянки.

Зазначає, що згідно кадастрового плану та абрису земельної ділянки по жодних із її меж дана земельна ділянка не межує із земельною ділянкою, яка перебуває у власності чи користуванні земельної ділянки ПАТ "Ощадбанк", тому жодного погодження меж від банку йому не потрібно. Щодо земельної ділянки на якій розміщена будівля тарного складу межі якої не визначені на теперішній час та не визначено правовий статус та межі земельної ділянки, яка була виділена кооперативу "Індустрія" на підставі рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради №163 від 26.08.1994року. Окрім цього, межі земельної ділянки кооперативу "Індустрія" погодженні, про що свідчить акт прийому - передачі межових знаків на зберігання і відсутність претензій з боку кооперативу "Індустрія". Покликається на вимоги ст.ст. 373,374ЦК України та ст.ст. 92,116,152,158 ЗК України та просить задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник - ОСОБА_3 позов підтримали з мотивів викладених в ньому. Пояснили, що предметом спору виступає не рішення органу місцевого самоврядування щодо приватизації земельної ділянки, а рішення органу місцевого самоврядування щодо відмови в підписанні акту-прийому передачі межових знаків, тобто спір стосується погодження спільної межі між земельною ділянкою позивача та відповідача, а не передання земельної ділянки позивачу. Вважають, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) належить до документації із землеустрою, безпосередньо спрямованої на формування земельних ділянок. Оскільки, процес формування земельної ділянки є обов'язковою передумовою для реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, а реєстрація є обов'язковою передумовою для реєстрації права власності на земельну ділянку, то розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) було обов'язковою передумовою для реєстрації позивачем права власності на передану йому земельну ділянку площею 0,0427 га за адресою: АДРЕСА_1. Окрім цього, жодними документами не підтверджено віднесення земельної ділянки під належним позивачу складом до земель комерційного та іншого використання. Звертає увагу суду на те, що в чинних нормативно-правових актах не передбачена можливість органу місцевого самоврядування відмовити у погодженні акту прийому-передачі межових знаків на зберігання через відсутність документації із землеустрою по суміжній земельній ділянці.

Представник відповідача - ОСОБА_4 позов заперечив, у задоволенні такого просив відмовити. Зазначив, що невідома конфігурація та фактичні межі земельної ділянки. На земельній ділянці, що вказана у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Перемишлянської міської ради від 26.12.2006 року №120 по АДРЕСА_1 розміщено склад, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та належить до земель комерційного та іншого використання та згідно ст. 121 ЗК України не підлягає безоплатному наданню у власність громадян. Вищевказана земельна ділянка, згідно технічної документації та акта прийому-передачі межових знаків частково межує із земельною ділянкою, яка перебуває на праві постійного користування ПАТ "Державний ощадний банк України" та який являється суміжним землекористувачем, однак це не відображено а акті прийому-передачі межових знаків. Окрім цього, рішенням виконавчого комітету Перемишлянської міської ради 26.08.1994 р. виділено земельну ділянку кооперативу "Індустрія" , однак не відомі межі та конфігурація даної земельної ділянки, відсутня будь-яка містобудівна документація по даній земельні ділянці, що унеможливлює погодження акта приймання-передачі межових знаків. Вважає, що в матеріалах технічної документації відсутні копії сертифікатів сертифікованих інженерів - землепорядників чи реквізити відповідних ліцензій та не скріплена особистою печаткою сертифікованого інженера - землепорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою у відповідності до вимог ст.25 ЗК "Про землеустрій". Звертає увагу суду на те, що у відповідності до п. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 відповідача в встановленому порядку не було повідомлено про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких мотивів.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,4 ЦК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Статтею 159 ЗК України визначено, що земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У рішенні органу місцевого самоврядування, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Відповідно до роз'яснень, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", згідно зі ст.158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Тобто встановлення меж земельної ділянки не є компетенцією суду.

Районним судом встановлено, що рішенням Перемишлянської міської ради Львівської області від 26.12.2006 року передано у власність ОСОБА_2, жителю АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,0427 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 (а.с.101).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради 27.02.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 26.03.2003 року Золочівським міжрайонним бюром технічної інвентаризації, ОСОБА_2 є власником будівлі складу, загальною площею 182 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89-90).

На замовлення позивача Перемишлянським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії "Цент державного земельного кадастру" виготовило технічну документацію щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 площею 0427 га, в яку входить акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с.96-115).

Суміжними землекористувачами, згідно кадастрового плану земельної ділянки та плану встановлення меж земельної ділянки є: землі КООП "Індустрія"; землі загального користування; землі міської ради; землі ОСОБА_2; землі ОСОБА_6

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 посилалась на те, що вищезазначений акт Перемишлянською міською радою не підписаний, межі земельної ділянки з відповідачем не погоджені.

Виходячи з аналізу ст.ст. 126, 198 ЗК України у зміст терміну "погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами" покладений принцип добровільності вчинення зазначених дій суб'єктами земельних відносин, і чинним земельним законодавством не передбачено обов'язку щодо надання згоди у примусовому порядку на погодження меж земельної ділянки, у т.ч. і за рішенням суду.

Стаття 198 ЗК України вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки...".

З положень ст.198 ЗК України не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376.

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Зазначене свідчить, що непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації.

Крім того, чинне законодавство України не передбачає обов'язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок.

У цьому випадку відмова відповідачів у наданні згоди позивачу на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача може мати для позивача негативні наслідки, однак це не може розцінюватись як зловживання відповідачем своїми правами, або як порушення прав позивача, так як така відмова є формою реалізації відповідачем свого права.

Оскільки погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача зі сторони відповідачів відбулося у формі відмови, то таке погодження має бути прийняте і враховане органом місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документа, який засвідчує право на земельну ділянку позивача, та при розгляді питання щодо передачі земельної ділянки у приватну власність.

За положеннями ч.ч. 1, 10,11 ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього кодексу. Відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені досуду.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано рішення Перемишлянської міської ради Львівської області, за результатами розгляду на пленарному засіданні ради - сесії з питання не погодження межі спірної земельної ділянки ОСОБА_2

Згідно листа виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 19.12.2016р. №5 у відповідь на заяву від 08.12.2016р. та запиту на публічну інформацію від 13.12.2016року про погодження акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, згідно абрису земельної ділянки і опису меж, який виготовлений Перемишлянським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії ЦДЗК повідомив, що даний документ буде погоджено Перемишлянською міською радою після приведення абрису земельної ділянки та акту прийому - передачі межових знаків на зберігання у відповідність, із урахуванням існуючих меж земельної ділянки Ощадбанку та земельної ділянки на якій розміщена будівля тарного складу межі якої не визначені на теперішній час, відповідно до державної статистичної звітності форми 6-зем рахується земельна ділянка комерційного призначення площею 0,0300 га. На якій розміщений тарний склад ОСОБА_2 не визначено правового статусу та меж земельної ділянки, яка була виділена кооперативу "Індустрія" на підставі рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради №163 від 26.08.1994 року, про що Перемишлянською міською радою з метою недопущення порушень чинного законодавства України та прав інших осіб, при виготовленні правовстановлюючих документів на землю ОСОБА_2 було інформовано листом від 08.11.2016р. Перемишлянський районний відділ Львівської регіональної філії ЦДЗК та відділ Держгеокадастру у перемишлянському районі (а.с.111).

Згідно з ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Ст. 16 ЦК України визначає перелік способів захисту порушених прав та інтересів у суді. Проте, погодження зовнішніх меж земельної ділянки, як спосіб захисту права чинним законодавством не передбачено.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що відмова відповідача підписати, погодити Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання не призвела до порушення прав позивача на набуття права власності на земельну ділянку, тому в задоволенні позову слід відмовити

Окрім цього, суд констатує, що позивач не позбавлений можливості повторного звернення до суду з відповідним позовом для реалізації належного права на зазначену земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 паспорт: НОМЕР_1 до Перемишлянської міської ради Львівської області, місцезнаходження: АДРЕСА_3,третя особа: відділ Держгеокадастру у Перемишлянському районі Львівської області, місцезнаходження: м. Перемишляни, вул. Галицька, 5"А" , Львівської області, Перемишлянський районний виробничий відділ Львівської регіональної філії центру державного земельного кадастру, місцезнаходження: м. Перемишляни, вул. Галицька, 5"А" , Львівської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання до вчинення дій - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

22 січня 2018 року складено повне судове рішення.

Суддя О. Я. Гуняк