Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2018 Справа №607/8445/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Дзюбича В.Л.,
з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про передачу права власності на земельну ділянку неповнолітній дитині із одночасним припиненням права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа -Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про передачу права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:001:1287, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ №853412, виданого Управлінням Держкомзему у Козівському районі Тернопільської області 02.12.2009 року неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із одночасним припиненням права відповідача ОСОБА_2 на отримання аліментів, які стягуються на її користь з позивача згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.08.2012 року. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 10.04.2012 року відповідач самовільно змінила місце проживання їхнього спільного сина, який раніше проживав разом із позивачем. У відповідності до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.08.2012 року з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки всіх видів його заробітку. На даний час він навчається у структурному підрозділі Тернопільського національного економічного університету-Центрі підготовки офіцерів запасу Львівської національної академії сухопутних військ та після закінчення навчання на юридичному факультеті ТНЕУ планує укласти контракт на службу у Збройних Силах України. Враховуючи те, що позивач має намір влаштуватися на військову службу, з метою уникнення нотаріальних складнощів у разі настання обставин відкриття спадщини, просить позовні вимоги задовольнити та передати право власності на належну йому земельну ділянку його неповнолітньому сину та у зв`язку із набуттям останній права власності на нерухоме майно, припинити аліменти, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина.
13.02.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Вказала, що позивач всупереч вимог ст.190 СК України не звертався до неї із пропозицією укласти договір про припинення права на аліменти у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно і своєї згоди на укладення вказаного договору вона не надавала. Окрім цього позивачем не було отримано законодавчо передбачений дозвіл органу опіки та піклування на укладення договору про припинення аліментів. Враховуючи те, що цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту своїх прав як примусова передача нерухомого майна у власність дитини з метою припинення права на аліменти, просить у задоволенні позовних вимого ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.
У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав порушення прав його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на рівень життя, необхідний для його всебічного розвитку та прав позивача на забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідач у судове засідання не з`явилась та про причини неявки суду не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони по справі з 28.02.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.07.2012 року.

Від даного шлюбу у сторін неповнолітня дитина-син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.08.2012 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 23.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до довідки-розрахунку №169/03-31, виданої Козівським районним відділом Державної виконавчої служби 30.01.2017 року станом на вересень 2016 року заборгованість ОСОБА_1 за аліментами складає 30053, 79 грн.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 в період з 14.06.2015 року по 01.12.2015 року та з 03.04.2016 року по 29.07.2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою військової частини п/п НОМЕР_1 №2311 від 09.07.2016 року. В період з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року позивач навчався на денній формі навчання на юридичному факультеті Тернопільського національного економічного університету, про що свідчить довідка №1013 від 14.06.2017 року.

Згідно повідомлення Тернопільської дирекції УДППЗ «Укрпошта» №303-06-12 від 03.02.2017 року в період з червня по листопад 2016 року на ім`я ОСОБА_3 виплачено наступні поштові перекази: №14 на суму 2095 грн. виплачено 04.08.2016 року; №0/76 на суму 3216 грн.-виплачено 15.08.2016 року; №5/118 на суму 410 грн. виплачено 26.11.2016 року; №98 на суму 350 грн. виплачено 21.10.2016 року. В період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року ОСОБА_3 поштових переказів у відділенні поштового зв`язку Тернопіль-9, відправником яких був ОСОБА_1 не отримував, що підтверджується повідомленням Тернопільської дирекції УДППЗ «Укрпошта» №301-26/3-510 від 21.09.2017 року.

У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №853412, виданого Управлінням Держкомзему у Козівському районі Тернопільської області 02.12.2009 року позивачу належить на праві власності земельна ділянка площею 0.1200 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, кадастровий номер: :01:001:1287.
Стаття 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду-ч.2 ст.188 СК України.

У відповідності до ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її. Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину.

Таким чином, законодавець передбачив можливість звільнення того з батьків, хто сплачує аліменти на дитину від обов`язку утримувати дитину надалі у зв`язку із передачею у власність дитини нерухомого майна, визначивши дві обов`язкові умови для цього: досягнення згоди між батьками дитини та отримання дозволу органу опіки та піклування на укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно.

Як встановлено судом і цього не заперечив позивач, сторони у справі до Служби в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської радиз метою отримання дозволу на укладення договору про припинення права відповідача ОСОБА_2 на аліменти для неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із передачею йому права власності на належну позивачу земельну ділянку земельна ділянка площею 0.1200 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, кадастровий номер: :01:001:1287 не звертались.
Відповідач ОСОБА_2 у направленому суду відзиві на позовну заяву зазначила, що вона не надавала своєї згоди на передачу у власність неповнолітньому сину сторін належної позивачу земельної ділянки та припинення у зв`язку із цим права на аліменти, які стягуються на її користь із ОСОБА_1 та заперечує щодо укладення договору про припинення права на аліменти для дитини.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 188,190 СК України, приймаючи до уваги те, що сторонами у справі не досягнуто згоди щодо укладення договору про передачу у власність неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належної позивачу земельної ділянки та принення у зв`язку із цим права ОСОБА_2 на аліменти для дитини і відповідач своєї згоди на укладення зазначеного договору не надала, про що вказала у направленому до суду відзиві на позов, враховуючи те, що позивач в установленому законом порядку до органу опіки та піклування за наданням дозволу на укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно не звертався і Службою у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради такий дозвіл не надавався, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він приймає участь в утриманні сина та регулярно перераховує кошти відповідачу в рахунок сплати аліментів, що підтверджує доданими чеками, оскільки обов`язок ОСОБА_1 приймати участь в утриманні та забезпеченні його неповнолітньої дитини закріплений у статтях 180-197 Сімейного кодексу України та встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.08.2012 року про стягнення аліментів і дана обставина не є підставою для передачі у власність дитини належного позивачу нерухомого майна та припинення права відповідача на аліменти без отримання відповідного дозволу органу опіки та піклування та згоди матері дитини. Будь-яких доказів нецільового використання відповідачем аліментів, які стягуються на її користь з ОСОБА_1 позивачем не надано та інших підстав в обґрунтування заявлених позовних вимог не наведено.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесульного кодексу, ст.ст. 180,188,190 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про передачу права власності на земельну ділянку неповнолітній дитині із одночасним припиненням права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно відмовити.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич