_____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/520/1028/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретарі судового засідання Бундєва Я.І., Шпак К.Д., Молодов В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: КК 733442, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 22 жовтня 2001 р.)

представника позивача адвоката ОСОБА_2 (ордер: серія ОД № 233121, виданий 15.03.2018 р. адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 15.03.2018 р.)

представника відповідача адвоката ОСОБА_3 (ордер: серія ОД № 379724, виданий 15.12.2017 р., адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 15.12.2017 р.)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_4 з позовними вимогами про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 28 лютого 2015 року.

В позовній заяві позивач, стосовно особистих обставин, які склалися між подружжям, зазначив про те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами не склалися і є припиненими. Сторони спільно не проживають та будь-якого спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї позивач вказує відсутність взаєморозуміння між ним та дружиною, а також різні погляди на шлюб та сімю. З наведених підстав позивач просить шлюб між сторонами розірвати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнала та підтвердила, що стосунки між сторонами продовжують погіршуватись, у звязку із чим відповідач уникає спілкування із позивачем, що і є причиною неявки відповідача до суду.

Присутні у судовому засіданні учасники справи не заперечували проти ухвалення судового рішення по цій справі у підготовчому засіданні на підставі обставин, викладених у позовній заяві стосовно взаємовідносин між сторонами.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши залученні до матеріалів справи докази дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

За приписами частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У цій цивільній справі представник відповідача заявив про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу відповідачем та не заперечував проти обставин, викладених позивачем в позовній заяві щодо обґрунтування цієї частини позовних вимог.

Питання щодо кількості дітей у сторін, визначення батьківства, материнства, місця проживання, умов виховання та їх утримання не є предметом розгляду цією справи.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні, що відповідає положенням статті 200 ЦПК України.

Матеріали справи є повними і достатніми для її розгляду.

Судом встановлено, що шлюб між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 28 лютого 2015 року, про що в день реєстрації шлюбу Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 269 та видане свідоцтво про шлюб Серії І-ЖД № 228209.

Однак, відносини між сторонами не склалися. Подружжя ОСОБА_1 втратило взаєморозуміння у звязку із різними поглядами на шлюб та сімю й припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Позивач наголошує, що примирення між сторонами неможливе.

Представник відповідача проти цього не заперечує та також просить шлюб між сторонами розірвати.

При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу.

Крім того суд враховує і право кожної із сторін на повагу до свого приватного життя.

Частина 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

У ст. 17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права».

В справі за позовом ОСОБА_4 суд бере до уваги, що позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду в листопаді 2017 року. На цей час сплинуло майже три з половиною місяці з часу предявлення позову, але стосунки між подружжям продовжують погіршуватися. Конфлікт між подружжям носить стійкий характер.

Обидві сторони не згодні продовжувати перебування у шлюбі.

В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини другої статті112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст. ст. 21, 24, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, ч.ч. 2, 3, ч. 2 ст. 114, ч. 2 ст. 115 СК України, ст.ст. 200, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: КК 733442, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 22 жовтня 2001 р.) до ОСОБА_4 (паспорт громадянки України: КК 733442, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 22 жовтня 2001 р.) задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 28 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за відповідним актовим записом № 269 (Свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 228209).

Шлюб між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати припиненим у день набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Датою складання судового рішення є 15 березня 2018 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Головуючий

ОСОБА_6