ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6887/18

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/198/18

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання судді: ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особи, які подали апеляційну скаргу: ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 17 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

прізвище судді: Коверзнев В.О.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

УСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з середини 2011 року по грудень 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно проживали без реєстрації шлюбу, мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З грудня 2013 року стосунки учасників справи фактично припинені, дитина проживає разом з позивачем. З грудня 2013 року відповідач не бере участь в утриманні свого сина.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігів від 17 серпня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП не відомий) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8; РНОКПП - не відомий) на користь держави 704 грн 80 коп. у відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду пертої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; повернути судовий збір, сплачений ним за подання апеляційної скарги та вирішити питання щодо часткового стягнення з нього судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги, розгляд та вирішення справи без участі ОСОБА_3 позбавило його реалізувати право на захист та надати належні і допустимі докази у розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України. Скаржник повідомив, що також є батьком сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання якого він сплачує щомісячно 2600 грн. аліментів, бере участь у додаткових витратах на дитину. При цьому, з 06.08.2015 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, з якою несуть витрати на оренду житла в сумі 2800 грн. разом з комунальними послугами.

Скаржник вказує на те, що стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку суттєво порушує його права, фактично позбавляє права на навіть мінімальне елементарне існування.

У наданому відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем.

Згідно із довідкою про доходи, ОСОБА_2 займає посаду бухгалтера у ТОВ «АЛЬФАКЛІМАТ», її загальна сума доходу за період з січня 2018 року по червень 2018 року становить 4397 грн.

Відповідно до довідки про доходи №1492, ОСОБА_3 працює старшим інспектором прес-служби у Департаменті патрульної служби, його загальна сума доходу за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року становить 51979,68 грн.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки матеріалами справи достовірно підтверджено, що малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні, відповідач працює, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про їх стягнення саме у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Не знайшли свого підтвердження доводи скаржника, що розгляд та вирішення справи без участі ОСОБА_3 позбавило його реалізувати право на захист та надати належні і допустимі докази у розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України. За матеріалами справи, ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2018 року призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 17.08.2018 року, запропоновано відповідачу подати суду відзив протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копію зазначеної ухвали відповідач отримав 20 липня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15). 30 липня 2018 року ОСОБА_3 подав заяву про відкладення розгляду справи та розгляд справи за правилами загального провадження, заміни засідання для розгляду справи по суті на підготовче засідання. Ухвалою районного суду від 17.08.2018 року, яку постановлено протокольно (без виходу до нарадчої кімнати), відмовлено у задоволенні заяви відповідача, про що обґрунтовано зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Доводи скаржника про наявність іншої дитини, на утримання якого він за домовленістю сплачує 2600 грн., бере участь у додаткових витратах на дитину та те, що він зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, з якою несе витрати на оренду житла в сумі 2800 грн. разом з комунальними послугами не спростовує можливості відповідача сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. До того ж, дані обставини можуть бути підставою для заявлення іншого позову про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи інтереси та потреби дитини розмір аліментів, встановлений судом першої інстанції, на думку колегії суддів, є справедливим та забезпечить гармонійний розвиток дитини.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 17 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді