Справа № 478/637/18 Провадження № 2/478/396/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року. смт. Казанка Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді : Іщенко Х.В.,

при секретарі : Луговській А.І.,

за участю:

позивача : ОСОБА_1,

відповідача : ОСОБА_2,

представника відповідача : ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовом представника позивача за дорученням - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних за не своєчасну сплату заборгованості зі сплати аліментів та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява представника позивача за дорученням - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення пені, індексу інфляції та трьох відсотків річних за не своєчасну сплату заборгованості зі сплати аліментів та додаткових витрат. В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Казанківського місцевого суду Миколаївської області від З серпня 2001 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 10 липня 2001 року і до досягнення ним повноліття. 2 лютого 2016 року Казанківським районним судом Миколаївської області щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені та додаткових витрат з ОСОБА_2 було вирішено стягнути на користь ОСОБА_5 заборгованість по сплаті аліментів з земельного паю в розмірі 2572,263 грн., а також пені в розмірі 783,15 грн. Судом апеляційної інстанції рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 2 лютого 2016 року було змінено, та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 пеню за затримку сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2545,46 грн., додаткові витрати дитину в розмірі 3022,50 грн. 2 грудня 2016 року головним державним виконавцем Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_2 пені за затримку сплати аліментів на утримання сина у розмірі 2545,46 грн.; заборгованості по сплаті аліментів з земельного паю в розмірі 2572,23 грн.; додаткових витрат на дитину в розмірі 3022,5 грн. Таким чин загальна заборгованість за виконавчими провадженнями № 53133297; № 5313Р та № 53132234 становить: 2545,46 грн. + 2572.23 грн. + 3022,5 грн. = 8140,19 грн. Протягом тривалого часу боржник - ОСОБА_2 не сплачує визначені судом стягнення на утримання сина. Таким чином, станом 23 квітня 2018 року існує заборгованість щодо сплати пені за затримку сплати аліментів, заборгованості по сплаті аліментів з земельного паю та додаткових витрат на дитину. Безвідповідальність відповідача ставить позивача у дуже скрутне матеріальне становище. Позивачка самостійно сплачує за навчання сина та проживання у гуртожитку. Матеріальної допомоги відповідач сину не надає. Тому просить стягнути з ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 5009,08 грн.; інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 2465 грн. 61 коп., і стягнути 3% річних простроченої суми в розмірі 506, 4 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за відсутності її представника за дорученням - адвоката ОСОБА_4 і задовольнити її позов з підстав, викладених в позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позовних вимог і просили суд відмовити в задоволенні позову позивача , з підстав того, що вини відповідача в несплаті аліментів немає, оскільки вони стягуються Казанківський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області згідно виконавчих листів, виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області, який виданий 07.05.2018 року за №2/478/68/2016 про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/4 частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття надійшов на виконання до відділу ДВС 11.05.2018 року, рішення суду було виконане в повному обсязі та закінчено 12.09.2018 року, заборгованість відсутня. Виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.05.2018 року за №2/478/399/2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року і до закінчення сином навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, надійшов на виконання до відділу ДВС 01.06.2018 року, заборгованість була сплачена ним в повному обсязі 27.11.2018 р. Станом на 29.11.2018 року заборгованість відсутня і на теперішній час заборгованості по сплаті аліментів немає, оскільки повністю ним сплачена.06 серпня 2018 року суддею Казанівського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В. відкрито провадженя у справі за позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення з мене пені та індексу інфляції за несвоєчасну сплату заборгованості зі сплати аліментів, додаткових витрат.та пені. Підставою нарахування пені є невиконання на думку позивача виконавчого листа № 2/478/28/2016 від 07.10.2016 року про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з земельного паю в розмірі 2572,23 грн., виконавчого листа № 2/478/28/2016 від 07.10.2016 року про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину в розмірі 3022,50 грн., та виконавчого листа № 2/478/28/2016 від 07.10.2016 про стягнення пені.. Виконавчі листи надано позивачем до виконавчої служби 01.12.2016 року, провадження відкрито 02.12.2016 року. Позивач звернулась із позовом про нарахування пені до суду 23.04.2018 року. За період від відкриття виконавчих проваджень, тобто з 02.12.2016 року по травень 2018 року відповідачем на виконання вказаних виконавчих листів перераховано 10666 грн. 70 коп. періодичними платежами, що підтверджено довідкою ТОВ «Покровське» з місця його роботи.Інших виконавчих листів у провадженні виконавчої служби про стягнення з нього коштів у вказаний період не було. Тобто, станом на звернення позивача до суду з позовом відповідачем повністю виконано виконавчі листи (рішення суду).

Допитана в судовому засіданні головний державний виконавець Казанківського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Головін О.Ю. суду пояснив, що виконавчі документи щодо стягнення аліментів до повноліття та аліментів на період навчання сина з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на виконання до Казанківського РВ ДВС ГТУЮ Миколаївській області - не надходили та на виконанні не перебували. Підстав для стягнення аліментів до повноліття та аліментів на період навчання сина з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 період з 2016 року до травня місяця 2018 року - не було. Виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області, який виданий 07.05.2018 року за №2/478/68/2016 про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/4 частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але і менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття надійшов на виконання до відділу ДВС 11.05.2018 року, рішення суду було виконане в повному обсязі та закінчено 12.09.20108 року, заборгованість відсутня. Виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.05.2018 року за №2/478/399/2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року і до закінчення сином навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років надійшов на виконання до відділу ДВС 01.06.2018 р., заборгованість була нарахована та була сплачена боржником в повному обсязі 27.11.2018 р. Станом на 29.11.2018 року заборгованість відсутня. В 2016 році з Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла вимога про повернення виконавчого документу без виконання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття без виконання, оскільки боржником поданий позов про зменьшення розміру аліментів. Виконавчи документи боржником виконуються і з часу надходження до ВДВС виконавчих документів заборгованість була йому нарахована та була сплачена боржником в повному обсязі вчасно.

Суд заслухавши пояснення позивача та відповідача і його представника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно довідки від 29.11.2018 року № 6727 за підписом начальника Казанківського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Коростиля О.І. вбачається, що перевіркою наявних у відділі журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, алфавітних покажчиків, журналів реєстрації вхідної кореспонденції, актів знищення у період 2017-2018 роках встановлено, що виконавчі документи щодо стягнення аліментів до повноліття та аліментів на період навчання сина з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на виконання до Казанківського РВ ДВС ГТУЮ Миколаївській області - не надходили та на виконанні не перебували. Підстав для стягнення аліментів до повноліття та аліментів на період навчання сина з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 період з 2016 року до травня місяця 2018 року - не було. Виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області, який виданий 07.05.2018 року за №2/478/68/2016 про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/4 частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але і менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття надійшов на виконання до відділу ДВС 11.05.2018 року, рішення суду було виконане в повному обсязі та закінчено 12.09.20108 року, заборгованість відсутня. Виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.05.2018 року за №2/478/399/2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року і до закінчення сином навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років надійшов на виконання до відділу ДВС 01.06.2018 р., заборгованість була нарахована та була сплачена боржником в повному обсязі 27.11.2018 р. Станом на 29.11.2018 року заборгованість відсутня.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, враховуючи праву природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

За таких обставин суд вважає, що розрахунок розміру неустойки наданий позивачем є не вірним, оскільки здійснений шляхом розрахунку за всьома виконавчими провадженнями № 53133297; № 53131252 та № 53132234, а саме пені за затримку сплати аліментів на утримання сина у розмірі 2545,46 грн.; заборгованості по сплаті аліментів з земельного паю в розмірі 2572,23 грн.; додаткових витрат на дитину в розмірі 3022,5 грн. , і розрахований нею таким чином: 2545,46 грн. + 2572.23 грн. + 3022,5 грн. = 8140,19 грн. , а не у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів ( якщо існує така сума ) за кожен день прострочення, як це визначено статтею 196 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що з відповідача стягуються аліменти згідно виконавчих листів, виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області, який виданий 07.05.2018 року за №2/478/68/2016 про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/4 частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але і менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття надійшов на виконання до відділу ДВС 11.05.2018 року, рішення суду було виконане в повному обсязі та закінчено 12.09.20108 року, заборгованість відсутня. Виконавчий лист Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.05.2018 року за №2/478/399/2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року і до закінчення сином навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років надійшов на виконання до відділу ДВС 01.06.2018 р., заборгованість була сплачена ним в повному обсязі 27.11.2018 р. Станом на 29.11.2018 року заборгованість відсутня і на теперішній час заборгованості по сплаті аліментів немає, оскільки повністю ним сплачена. І заборгованість зі сплати аліментів, як це встановлено в судовому засіданні виникла не з вини відповідача , оскільки він постійно працює, як на час розгляду цих справ в суді, так і на час винесення по ним рішень і до теперішнього часу і з нього стягуються аліменти Казанківським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області згідно виконавчих листів, виконавчий лист до досягнення сином повноліття надійшов на виконання до відділу ДВС 11.05.2018 року, рішення суду було виконане в повному обсязі та закінчено 12.09.20108 року, заборгованість відсутня, а виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання сина до закінчення навчання , але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років надійшов на виконання до відділу ДВС 01.06.2018 р., заборгованість була сплачена ним в повному обсязі 27.11.2018 р. Станом на 29.11.2018 року заборгованість відсутня і на теперішній час заборгованості по сплаті аліментів немає, оскільки повністю ним сплачена. У зв»язку з чим у позивача не виникло право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тому дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки вини відповідача по сплаті аліментів судом не встановлено вини відповідача в несплаті аліментів немає, оскільки вони стягуються Казанківський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області згідно виконавчих листів.

Крім того, позивачем, виходячи зі змісту ст. 625 ЦК України заявлено вимогу про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Також дані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України , боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають, насамперед, договірні правовідносини.

Статтею 625 ЦК України регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Крім того, передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст. 625 ЦК України не поширюється на трудові та сімейні правовідносини.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення суми інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов'язання є необгрунтованою, оскільки грошове зобов'язання відповідача, а саме обов'язок сплати аліментів на дитину, перед позивачем виникло не з договірних правовідносин, а на підставі рішення суду. Зобов'язання щодо сплати аліментів виникає з сімейних правовідносин та регулюється спеціальним законодавством.

Отже, до даного виду зобов'язання, в разі його порушення, правило ст. 625 ЦК України не застосовується, а отже в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню і оскільки позивача згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір " звільнено від сплати судових витрат, судовий збір компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182,192 СК України, ст. 625 ЦК України, ст.ст. 258, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову представника позивача за дорученням - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, індексу інфляціїта та трьох відсотків річних за не своєчасну сплату заборгованості зі сплати аліментів та додаткових витрат - відмовити.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,, РНОКПП НОМЕР_2, проживає АДРЕСА_2

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07.12.2018 року.

Суддя :