Справа № 461/8481/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/438/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м.Львів

Справа № 461/8481/17

Провадження № 22-ц/811/438/18

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Приколота Т.І.

судді Мікуш Ю.Р., Савуляк Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Галицького районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 8 грудня 2017 року (суддя Волоско І.Р.)

у справі

за поданнямШевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області Тагієв С.В. звернувся з поданням про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, з тих мотивів, що на виконанні відділу ДВС перебуває виконавче провадження №54869527 з примусового виконання постанови № 27/57/20900/17 від 21 серпня 2017 року, виданою Львівською митницею ДФС, про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 8 500 грн. В обґрунтування подання посилається на те, що боржником не погашено заборгованість, вчиняє дії по уникненню виконання постанови Львівської митниці ДФС, що є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України. Просить подання задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 8 грудня 2017 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у виїзді за межі України громадянина України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа до сплати заборгованості згідно постанови Львівської митниці ДФС № 27/57/20900/17 від 21 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 8500 грн.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання. Зазначає, що відразу після відкриття виконавчого провадження державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження його у праві виїзду за кордон. Жодних інших дій державний виконавець не вчинив. В матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення дій на умисне ухилення від виконання постанови. Звертає увагу, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суд першої інстанції не з'ясував, чи дійсно він свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов»язання - до виконання зобов»язань, або розв»язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов»язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Наявність у ОСОБА_2 невиконаного зобов'язання, покладеного на нього рішенням Львівської митниці ДФС, є підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області Тагієва С.В. належить задовольнити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, до виконання останнім постанови № 27/57/20900/17 від 21 серпня 2017 року виданої Львівською митницею ДФС, про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 8500 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, 441 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Залишити ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 8 грудня 2017 рокубез змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 -без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 6 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді