Номер провадження 2/331/598/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Антоненко М.В..

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та розподілу майна.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.06.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, було укладено шлюб, який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, того ж дня було видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЖС № 097853, актовий запис № 261 від 18.06.2011 року.

27.06.2012 року у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3

Миколайович.

04.05.2016 року у подружжя народився ще один син ОСОБА_4.

Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки, як їх розуміє позивачка, є фактично припиненими, хоча сторони все ще мешкають за однією адресою, а саме у буд.135, який розташований по вул. Істоміна, у м. Запоріжжя, який є власністю відповідача. позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі.

В результаті їхніх розмов вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхніх спільних дітей.

За наведених обставин шлюб між позивачем та відповідачем носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення.

У відповідності до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу

Керуючись ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Тому вказана вище норма закону надає мені право звернутись до суду з відповідним позовом, в якому вимагати розірвання шлюбу.

Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 СК України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення їхньою спільною дитиною одного року, - відсутні.

Тому вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 112 СК України, у якій зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, - просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача так і інтересам їхніх спільних дітей.

Крім того, спільні діти, що були народжені за час шлюбу проживають та будуть проживати з позивачем по справві ОСОБА_1

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач, матеріально їй та їхнім дітям взагалі не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 не має можливості сама утримувати спільних синів.

Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, зокрема ч. 1 ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеній вимозі, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання їхніх малолітніх дітей.

Між позивачем та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини.

Таким чином, відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів, а суд враховуючи норми ч. 3 ст. 181 СК України, де зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, - призначає аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст.183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповіно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Крім того відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

На підставі вищевикладеного просить суд шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18.06.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії 1-ЖС № 097853, актовий запис № 261 від 18.06.2011 року розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку у розмірі на утримання наших дітей 1/5 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дорослу людину;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2.

20.04.2018 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла уточнена позовна заява відповідно до якої позивач ОСОБА_1 просить суд шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18.06.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії 1-ЖС № 097853, актовий запис № 261 від 18.06.2011 року розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку у розмірі на утримання наших дітей 1/5 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дорослу людину;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

Визнати право особистої власності ОСОБА_1 на наступні речі: двоспальне ліжко та матрац; шведську стінку (П - образної форми); кутову шафу (розмір 1,2м х 0,85м), телевізор «Toshiba», пароварка «Tefal», комод ( розміром 1,71м х 1, 36м), дитячий стіл (конструкції - полукнижка), килим (розміром 2м х Зм); 4 килимові доріжки (розміром: 1,9м х 3,3м; 1,9м х 1,2м); 0,93м х 0,73м; 0,7м х 1,5м); плетена корзина для білизни; велотренажер; тренажер «степер»; пластмасовий кругли стіл та 4 стільці до нього; швейна машинка «Brother» системний блок «Logik Power» та монітор «LG Flatron»; компресорний інгалятор «dr/ Frei»; посуд; холодильник «LG»; пральна машина «LG»; мікрохвильова піч Samsung; шафа-купе (розміром 1,9м х 2,2м х 0,6м); фотокамера «Nikon»; праска «Zelmer»; м'ясорубка «Moulinex»; міксер «Zelmer»; миючий пилосос «Thomas»; хлібопіч «Delfa»; комод для взуття; TV-тюнер Trimax; йогуртниця «Moulinex»; сушила для одягу; дерев'яна хлібниця; книжну полицю.

Судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь та розподілу майна між подружжям просить залишити без розгляду, оскільки між ними досягнуто домовленості.

Також у підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, від його представника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивача та розподілу майна між подружжям просить залишити без розгляду, оскільки між сторонами досягнуто домовленості.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розподілу майна необхідно залишити без розгляду, оскільки між сторонами досягнуто домовленості та позивачем подано клопотання про залишення цих позовних вимог без розгляду.

З огляду на визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

У звязку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов піддягає задоволенню виходячи з наступного.

Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 097853 від 18.06.2011 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 261.

Подружнє життя між подружжям фактично припинилося, спільне господарство не ведеться, у звязку із втратою почуття любові та взаємоповаги один до одного.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім*ї стало неможливим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12. 19, 81, 210, 257, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18.06.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 261 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: 69096, м. Запоріжжя, вул. Силова, 32-б, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2 сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів та розподілу майна подружжя - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: М.В. Антоненко