АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/241/18Головуючий по 1 інстанції Чорненька Д. С. Доповідач в апеляційній інстанції Пономаренко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Пономаренка В.В.

Гончар Н. І., Сіренка Ю. В.

секретар Попова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Фермерського господарства «Матвіїха» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року ухваленого під головуванням судді Чорненької Д. С., повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2017 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Фермерського господарства «Матвіїха», третьої особи: державного реєстратора Монастирищенської районної державної адміністрації про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та зобов'язання вчинити дії ,- :

в с т а н о в и л а :

Представник позивача 20.02.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та зобов'язання вчинити дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач, ОСОБА_5, є власником земельної ділянки 2,4712 га, яка знаходиться в адміністративних межах Леськівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 20 лютого 2009 року. Між позивачем, ОСОБА_5 (орендодавцем) та ФГ «Матвіїха», в особі директора Горбатюка В.П. (орендар) було укладено договір оренди землі, дата укладення договору відсутня, належної позивачеві вищевказаної земельної ділянки. Договір зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за №59.

Позивач, ОСОБА_5, є власником земельної ділянки 2,4712 га, яка знаходиться в адміністративних межах Леськівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_3. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 20 лютого 2009 року. Між позивачем, ОСОБА_5 (орендодавцем) та ФГ Матвіїха», в особі директора Горбатюка В.П.(орендар) було укладено договір оренди землі, дата укладення договору відсутня, належної позивачеві вищевказаної земельної ділянки. Договір зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за №86. Позивач, ОСОБА_5, є власником земельної ділянки 2,471га, яка знаходиться в адміністративних межах Леськівської сільської ради, Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5 від 06.08.2001 р. Між позивачем, ОСОБА_5 (орендодавець) та ФГ «Матвіїха», в особі директора Горбатюка В.П. (орендар) було укладено договір оренди землі, дата укладення договору відсутня, належної позивачеві вищевказаної земельної ділянки. Договір зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за №47.

Враховуючи те, що ОСОБА_5, в подальшому не мав намір здавати в оренду три належні йому земельні ділянки, він у грудні 2016 року звернувся по юридичну допомогу з метою з'ясувати можливість дострокового розірвання вищевказаних договорів оренди землі, і йому стало відомо, що дані договори є недійсними, так як він особисто їх не підписував.

Посилався на те, що Згідно до ч.4 ст.203 ЦК України-правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі. Частиною 2 ст.207 ЦК України визначені вимоги щодо письмової форми правочину, а саме те, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Під підписанням правочину потрібно розуміти скріплення тексту оригінальною позначкою, притаманною лише даній особі. Відповідно до ст.5 Конвенції Організації Об'єднаних Націй «Про міжнародні переказні векселі і міжнародні прості векселі» від 9 грудня 1988 року, підпис означає власноручний підпис або його факсиміле, або інше еквівалентне посвідчення автентинтичності інших засобів. Отже, виходячи з вищенаведеного, є усі підстави визнати дані правочини (договори оренди землі ) недійсними, так як є видиме недодержання в момент укладання договорів вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою ст.203 ЦК України.

Вважає, що при укладенні договорів оренди повністю недотримані вимоги щодо письмової форми (ст.208 ЦК України та ст.14 ЗУ «Про оренду землі), змісту та умов договору оренди землі. Договори оренди землі між ОСОБА_5 (Орендодавець) та ФГ «Матвіївське» (Орендар) вчинені у неналежній формі, про що свідчить недійсність підпису стороною позивача.

Просив визнати недійсним договір оренди землі, укладений між позивачем-ОСОБА_5 та відповідачем-ФГ «Матвіїха», зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 р. за №59; зобов'язати державного реєстратора Монастирищенської районної державної адміністрації в Черкаській області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, зареєстрованого у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року №59; визнати недійсним договір оренди землі, укладений між позивачем-ОСОБА_5 та відповідачем-ФГ «Матвіїха», зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за №86; зобов'язати державного реєстратора Монастирищенської районної державної адміністрації в Черкаській області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, зареєстрованого у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за №80; визнати недійсним договір оренди землі, укладений між позивачем-ОСОБА_5 та відповідачем-ФГ «Матвіїха», зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 р. за №47; зобов'язати державного реєстратора Монастирищенської районної державної адміністрації в Черкаській області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, зареєстрованого у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за №47 та стягнути судові витрати.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між позивачем -ОСОБА_5 та відповідачем-ФГ «Матвіїха», зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 р. за №59.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між позивачем-ОСОБА_5 та відповідачем-ФГ «Матвіїха», зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за №86.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між позивачем-ОСОБА_5 та відповідачем-ФГ «Матвіїха», зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 р. за №47.

Стягнуто із ФГ «Матвіїха» на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 4 472 гривні 00 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, фермерським господарством «Матвіїха» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права , вважає його незаконним, необґрунтованим і просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 згідно державних актів на право власності на земельні ділянки та державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_4, серії НОМЕР_5, виданих 20.02.2009 року, 20.02.2009 року, 06.08.2001 року, є власником земельних ділянок площею 2,4712 га, 2,4712, 2,471, що розташовані на території Леськівської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.8,14,20).

Згідно договорів оренди землі ОСОБА_5 надав ФГ «Матвіїха» в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в адмінмежах Леськівської сільської ради площею 2,4712 га, 2,4712 га, 2,4712 га строком на 10 років, які зареєстровані у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 10.12.2010 року за №59, 10.12.2010 року за №86 та10.12.2010 року за №47, відповідно (т.1 а.с.105-113).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі-це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Таким чином, районний суд прийшов до висновку, що договір оренди землі є двостороннім договором, однією зі сторін якого є орендодавець, тобто особа, у власності якої перебуває земельна ділянка і яка має право передати її в строкове, платне користування іншій особі орендарю, отримуючи за це орендну плату. Для укладення двостороннього договору необхідна воля обох сторін, яка має бути виражена в письмовій формі, як того вимагає ст.14 Закону України «Про оренду землі».

Виходячи з системного аналізу вказаних норм ЦК України та Закону України «Про оренду землі», вбачається, що оспорювання особою підпису в договорі та встановлення обставин про те, що він не підписаний особою, яка зазначена в договорі є підставою для визнання цього договору недійсним за ст.ст. 203, 215 ЦК України, як підписання договору особою, яка не має на це повноважень, та відсутність волевиявлення особи.

Тому, суд першої інстанції вірно зазначив, що дані договори оренди землі відповідно до ч. 2 ст.215 ЦК України підлягають визнанню недійсними, так як при їх укладені не дотримано вимог частин 2-3 ст.203 ЦК України, оскільки, згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи №669/1191/17-23 від 23.10.2017 року підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Підпис сторін» «Орендодавець» договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ФГ «Матвіїха», який міститься в матеріалах реєстраційної справи з кадастровим НОМЕР_3, зареєстрованого 10.12.2010 року за №59 виконаний не ОСОБА_5. Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Підпис сторін» «Орендодавець» договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ФГ «Матвіїха», який міститься в матеріалах реєстраційної справи з кадастровим НОМЕР_1, зареєстрованого 10.12.2010 року за №86 виконаний не ОСОБА_5. Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Підпис сторін» «Орендодавець» договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ФГ «Матвіїха», який міститься в матеріалах реєстраційної справи з кадастровим НОМЕР_6, зареєстрованого 10.12.2010 року за №47 виконаний не ОСОБА_5 (т.1 а.с.231-237).

Факт отримання позивачем орендної плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеного раніше договору, оскільки одержання орендної плати відбувалося в подальшому після укладення договору і не може впливати на подію укладення, яка мала місце раніше, та підтвердити наявність волевиявлення на укладення договору у минулому.

Крім того, районний суд обґрунтовано вказав, що заява відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає до задоволення, так як суду надано докази - показання позивача, що про наявність підпису від його імені в договорах та їх реєстрацію він дізнався у 2016 році, а подані документи відповідачем, цього факту не спростовують, вони лише свідчать про факт користування земельними ділянками позивача та отримання за це ним плати.

Окрім цього, колегія суддів поділяє думку суду , що доводи сторони відповідача про відсутність порушення прав позивача та отримання ним орендної плати, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки суд не може легалізовувати порушення закону будь-якою особою при внесенні ними у офіційні документи недостовірної інформації, лише з тої підстави, що сторони знали про наявність такого договору, а також надавати можливість сторонам надалі вчиняти злочин, передбачений ст.358 КК України - використання підроблених документів.

А тому, у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову у частині визнання договорів оренди недійсними.

Поряд з цим, колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, який вказав , що позов у частині зобов'язання державного реєстратора Монастирищенської районного державної адміністрації в Черкаській області скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Державний реєстратор Монастирищенської РДА в Черкаській області позивачем зазначений як третя особа.

Монастирищенський районний суд Черкаської області ухвалою від 20.02.2017 року звертав увагу позивача та представника позивача що позовні вимоги пред"явлені до третьої особи.

Згідно ч.1 ст.33 ЦПК України суд лише за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Станом на дату винесення рішення у справі, на адресу суду, клопотання про притягнення в якості співвідповідача державного реєстратора Монастирищенської РДА в Черкаській області від позивача чи його представника не надходило, суд позбавлений з власної ініціативи змінювати статус третьої особи, а тому з цих підстав позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу залишає без задоволення , а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року в даній справі - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Матвіїха» залишити без задоволення.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Фермерського господарства «Матвіїха», третьої особи: державного реєстратора Монастирищенської районної державної адміністрації про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Пономаренко В.В.

Гончар Н. І.

Сіренко Ю. В.