Апеляційне провадження № 22-ц/824/808/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/21633/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), ВербовоїІ.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М.

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство &q?ри;ПриватБанк&q?ва;

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПАТ &qu ;Приватбанк&q?ва;

на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва, ухваленого 6 червня 218 року під головуванням судді Коробенка С.В. в приміщенні районного суду

в с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року ПАТ &qu17;ПриватБанк&qut;; звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої вимоги обґрунтовував тим, що 11 липня 2014 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості і з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки.

На порушення умов договору відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував і станом на 27 вересня 2017 року мав заборгованість по договору на загальну суму 12 4343,4 грн., з яких: 629,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2 629,70 грн. - по процентах; 8 110,39 грн.- по пені; 1 068,31 грн. - штраф.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 6 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 626,21 грн. заборгованості за тілом кредиту та 531,30 грн. штрафу.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду представник банку подав апеляційну скаргу,в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду в частині відмови в задоволені позову скасувати та ухвали нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог банку.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник банку посилається, зокрема,що суд надав невірну правову оцінку доказам,а саме розрахунку заборгованості, а тому дійшов невірного висновку про те, що розрахунок не чіткий та незрозумілий. Відповідач докази щодо заборгованості не спростував. Як власник картрахунку він зобов'язаний був слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою виникнення Овердрафту (надання короткострокового кредиту в разі перевищення суми операцій) згідно п.2.1.1.5.7 договору і, укладаючи договір, відповідач підтвердив свою згоду з Умовами надання банківських послуг,Правилами користування карткою та тарифами.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення що оскаржується. В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися. Про час та місце розгляду справи за законом повідомлялись належно. Їх неявка не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і згідно ч.2 ст. 372 ЦПК не перешкоджає розгляду справи . Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) пеону дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11 липня 2014 року між ПАТ &q?ок;ПриватБанк&qut;; та ОСОБА_4 укладено договір в формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, про відкриття кредитної лінії на платіжну картку,відповідно до умов якої відповідачу було надано кредитну лінію на суму в розмірі 8000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних. Згідно з п.2.1.1.12.1 Умов під борговими зобов'язаннями за кредитом сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Пункт 2.1.1.12.2 Умов визначає, що за користування Кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, щослідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує банку відсотки в розмірі , зазначеному в Тарифах, що діють на дату зарахування. Сплату відсотків за Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в сумі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно Умов, Клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мав місце на дату нарахування відсотків. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що протягом дії кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом неодноразово змінювався, зокрема: з 01.09.2014 - 34,8% річних, а з 01.04.2015 -43,20% річних. Задовольняючи позовні вимоги банку частково,суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_4 зобов'язання за договором виконував неналежно, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість. Проте на думку суду, на вимогу ст.12 ЦПК позивач не довів обставини,на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо розміру заборгованості відповідача і надані розрахунки заборгованості вважав невірними.

Так судом встановлено, що починаючи з 01.04.2015р банком встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 43,2% на поточну заборгованість, і така ж ставка (43,2% річних) - на прострочену заборгованість і заборгованість за тілом кредиту становила 5134,71 гривень, (а.с. 6). З 01.06.15 року відповідачем, як вбачається з другої частини Розрахунку заборгованості, було витрачено кредитних коштів на загальну суму в розмірі 8126,46 гривень (стовпчик 3), при цьому погашено 12637,96 гривень (стовпчик 18).

Підрахувавши та проаналізувавши зазначені позиції розрахунку позивача суд встановив, що у разі, якщо всі суми, які сплачувались відповідачем, спрямовувались саме на погашення тіла кредиту, заборгованість відповідача за тілом кредиту становитиме 626,21 грн.і позивач не скористався за умовами договору своїм правом списати заборгованість по пені та відсоткам за рахунок збільшення розміру кредитного ліміту (тіла кредиту) та відповідно, заборгованості за ним. А тому суд вважав, що є безпідставним щомісячне в період з 01.01.2016 по 31.10.2016 нарахування процентів на всю суму заборгованості, включаючи заборгованість за процентами та пенею за попередні періоди. Крім того, нарахування процентів на заборгованість по пені прямо суперечить ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи позовні вимоги банку щодо стягнення з відповідача штрафу судом встановлено, у відповідності до Тарифів у випадку порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми позову, а тому вважав,що величина неустойки у вигляді штрафу, яку слід стягнути з відповідача складає 531,30 грн. (500 грн + 31,30 грн (5% від розміру обгрунтованих вимог) . Такий висновок суду зроблено щодо всіх заявлених позивачем вимог та на підставі поданих позивачем доказів, яким дана правильна оцінка. У рішенні наведені мотиви, з яких суд надає перевагу одним доказам над іншими і його висновки в цій частині є обґрунтованими.

У зв'язку з наведеним неможливо погодитись з доводами апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів та невідповідність викладених у рішенні суду висновків обставинам справи і ці доводи не відносяться до тих, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення судового рішення щодо скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність та обгрутованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимим доказами, вони були предметом дослідження в суді першої інстанції висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази,що стосуються фактів,на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції,приймаються судом лише у виняткових випадках,якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин,що об'єктивно не залежали від нього. Між тим, доводи апеляційної скарги представника ПАТ &quпр;Приват Банк&qu&q; зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 червня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ &quа ;ПриватБанк&q?рг; - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 02.11. 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: