Номер провадження: 22-ц/785/1101/18
Номер справи місцевого суду: 505/5006/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

17 листопада 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Посилаючись на те, що 22 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладений Договір кредиту, відповідно до якого банк надав у тимчасове користування ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 37 300 доларів США, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 21 травня 2027 року, зі сплатою 12,45 процентів річних.

22 травня 2007 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та Банком було укладено Договір поруки №07-15/591 відповідно до умов якого відповідачі зобовязалися в повному обсязі солідарно відповідати за виконання обовязків, що випливають з Договору кредиту.

Однак, внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань станом на 01 жовтня 2015 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 760 719,20 гривень в еквіваленті грошового зобовязання 35 721,84 доларів США за курсом НБУ на 01 жовтня 2015 року.

На підставі зазначеного банк звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не зявились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток.

Відповідачу ОСОБА_4, відповідно до ст. 128 ЦПК України, судову повістку було надіслано на адресу його реєстрації та яка була зазначена ним в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Тому у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка належним чином сповіщених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 05.04.2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Як зазначено у частинах 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок не належного виконання позичальником ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_5 умов кредитного договору №2007/686-Ф03.7/174 від 22 травня 2007 року станом на 01 жовтня 2015 року у них виникла заборгованість у розмірі 760 719,20 гривень в еквіваленті грошового зобовязання 35 721,84 доларів США за курсом НБУ на 01.10.2015р., яка згідно із розрахунком заборгованості складає: сума заборгованості за кредитом 32 901,43 доларів США (700 656,88 гривень), сума заборгованості за відсотками - 2 373,31 доларів США (50 541,23 гривень), розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 74,83 доларів США (1 593,57 гривень), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 372,26 доларів США (7 927,53 гривень), що підтверджується розрахунком заборгованості, що наданий ПАТ «УкрСоцбанк».

Відповідно до норм ст.ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції та подання апеляційної, обовязок доказування та подання доказів покладається на кожну із сторін в межах предмета доказування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо необґрунтованості та невірності розрахунку заборгованості за кредитним договором колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наданий банком розрахунок заборгованості відповідно до статей 77-78 ЦПК України відповідачем не спростовано та належних доказів з цього приводу ним до суду не надано.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору, який виник між сторонами та вирішив дану справу згідно із законом, тому підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну ОСОБА_4 залишити без задоволення, рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 05 квітня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_2

ОСОБА_3