ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2160/18
провадження № 2/753/3689/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"14" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С.

при секретарях ГОРБЕНКО А.О., ДЯДЕЙКО К.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_2

відповідач не з'явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 р. позивач звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_4 із зазначеним позовом, в якому просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на користь державного закладу або законного представника на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дитина знаходиться на обліку Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, оскільки мати малолітньої дитини залишила його без батьківського піклування. Мати дитиною не цікавиться, вихованням не займається, соціальні послуги не отримує, при відвідуванні спеціалістами адреси проживання, двері квартири не відчиняє.

Ухвалою суду від 12.02.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Як встановлено судом, з 10.11.2017 року на обліку дітей що опинились в складних життєвих обставинах перебуває ОСОБА_4

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю дитини є ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 08.11.2017 № 7 реєстрація народження ОСОБА_4 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дитини внесені за заявою матері (а.с. 11-12).

Згідно акту від 20.11.2017 року органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.11.2017 року встановлено, що о 19.30 годині було виявлено ОСОБА_4 без супроводу матері та доставлено до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2 (а.с. 13).

07.12.2017 року ОСОБА_4 було поставлено на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (а.с.9).

26.12.2017 року малолітній ОСОБА_4 переведений з Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей у Дарницькому районі м. Києва за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 121/3.

Згідно актів обстеження умов проживання дитини від 23.10.2017, 31.10.2017, 03.11.2017, 08.11.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 де проживає на теперішній час відповідач, за результатами яких встановлено, що у квартирі умови для проживання дитини не створено, санітарно-гігієнічне становище помешкання незадовільне, скрізь брудно, речі брудні, стійкий сморід тютюну (а.с. 18-23).

ОСОБА_3 неодноразово запрошували до Центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Дарницького району м. Києві, але відповідач на запрошення не з'явилася, при відвідуванні спеціалістами адреси проживання двері квартири не відчиняють.

Відповідно до повідомлення з Дарницького управління поліції від 03.11.2017 року № 17087/125/48-2017 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 25).

Згідно висновку Дарницької РДА у м. Києві від 29.01.2018 року №101-835/03 (протокол від 14.12.2017 року № 22), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36-37).

Викладені факти свідчать, що відповідач цілком самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не готує його до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, нехтує потребами дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов'язками.

Крім того, факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків підтвердила також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 яка зазначила суду, що працює психологом в благодійній організації «Фонд» Асперн» центр соціально-психологічної реабілітації дітей. В грудні 2017 року до них потрапив ОСОБА_4, який був дуже зляканий, санітарно-гігієнічний стан в нього був незадовільний, навички обслуговування не сформовані на достатньому рівні. Дитина була педагогічно запущена, в нього спостерігався високий рівень тривожності, страху, випадки енкопрезу. За час перебування у вказаному центрі у дитини поступово проявляється бажання до розвиваючих ігор, почала відновлюватися довіра до оточуючих, однак при цьому, він не згадує про маму та не хоче повертатися додому. За час перебування його у центрі, мати двічі приходила зі своїм співмешканцем, однак дитина їх боялася та не бажала зустрічатися. Мама не була допущена до дитини, оскільки вона не мала дозволу. Матері було роз'яснено, що вона може отримати дозвіл у службі у справах дітей, однак до цього часу з вона дитиною не бачилась, дозвіл не отримувала, життям сина та його здоров'ям не цікавилася.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї постанови йде мова про те , що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на неї, як матері, обов'язків, ухиляється від їх виконання, у зв'язку з чим вважає позовні вимоги в частині позбавлення батьківський прав доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В зв'язку з чим, суд вважає за необхідне передати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на опікування до встановлення опіки і призначення опікуна.

Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов'язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини на користь державного закладу або законного представника, з огляду на наступне.

На час звернення з цим позовом до суду малолітній ОСОБА_4 перебуває у центр соціально-психологічної реабілітації дітей благодійної організації «Фонд» Асперн». На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь державного закладу або законного представника. У той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов'язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, а відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у даній частині.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати до Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого його влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати по справі у розмірі 740 грн. 80 коп. на користь держави.

У решті позовних вимог - відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: Ю.С.МИЦИК