Дата документу 14.11.2018 Справа № 554/5388/18
Провадження № 2-о/554/169/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2018 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судового засідання - Безуглої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора (88000, м.Ужгород, Закарпатська обл., вул. Собранецька 47), про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, відповідно до якої прохав суд встановити факт наявності родинних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що 22 грудня 2017 року він подав заяву про прийняття спадщини до Ужгородської районної державної нотаріальної контори, яка відкрилась після смерті його матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Єрдиш В.В. Ужгородського нотаріального округу, 17.11.2014 р., номер в реєстрі нотаріальних дій 2423. Заяву було прийнято державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори - Гончаренком М.В. та відкрито спадкову справу за № 341/2017. При подальшій перевірці поданих для прийняття спадщини документів, а саме свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.12.1961 р. та свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 від 08.11.2017 р., державним нотаріусом була встановлена невідповідність прізвищ у графі «мати» та померлої особи, у зв`язку з чим державним нотаріусом Ужгородської районної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 7 червня 2018 за вих. № 382.
03.10.2018 р. заявник надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи 18.10.2018 року до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що 22 грудня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини до Ужгородської районної державної нотаріальної контори, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Єрдиш В.В. Ужгородського нотаріального округу, 17.11.2014 р., номер в реєстрі нотаріальних дій 2423.
Постановою державного нотаріуса Ужгородської районної нотаріальної контори від 7 червня 2018 за вих. № 382 відмовлено заявнику у вчиненні нотаріальних дій через невідповідність прізвищ у графі «мати» свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 09.12.1961 р. та свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що 29 квітня 1961 року між ОСОБА_2 , 1938 р.н. (дошлюбне прізвище) було укладено шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Лиським бюро ЗАГС м. Ужгорода, Закарпатської області, 29.04.1961 р., серії НОМЕР_3 ; після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».
При реєстрації народження заявника ОСОБА_1 , відповідно даних свідоцтва від 9 грудня 1961 року, серії НОМЕР_4 , виданого Міським бюро ЗАГС у м. Ужгород Закарпатської області батьками вказані: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_5 .
Заявник зазначав, що за життя, його мати, ОСОБА_2 , так і не змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Згідно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 зазначено прізвище ім`я та по-батькові ОСОБА_2 .
В матеріалах справи наявні посвідка про народження за № НОМЕР_5 від 06.01.1938 р., видана Відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ СРСР, а також договір про купівлю-продаж будинку від 12.12.1961 року, що переданий у спадок заявнику, де покупцем вказано ОСОБА_2 .
Заявником зазначено, що при перекладі прізвища його батьків з російської мови на українську мову при реєстрації шлюбу та його народження, працівниками ЗАГСу були допущені помилки, а саме на російській мові прізвище « ОСОБА_4 » повинно було перекладатись на українську мову « ОСОБА_6 », оскільки при перекладі, згідно правил правопису українських прізвищ і відтворення російських прізвищ українською мовою вони не перекладаються.
Факт родинних відносин між заявником та померлою ОСОБА_2 підтверджено показами допитаного у судовому засіданні свідка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка підтвердила, факт наявності родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для позивача, оскільки є необхідним для отримання спадщини.

Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що в даному випадку заявник іншим правовим шляхом, окрім звернення до суду про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, не може підтвердити вказаний факт, а показання свідків та надані заявником вищезазначені докази суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 12, 49, 53, 81, 82, 228, 229, 243, 246, 258, 259, 263, 264, 265, 266, 268, 272, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора (88000, м.Ужгород, Закарпатська обл., вул. Собранецька 47), про встановлення факту родинних відносин- задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт наявності родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт серії НОМЕР_6 виданий Октябрським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 05.03.2014 р., РНОКПП НОМЕР_7 ), та його матір`ю ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавсьвого апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко