Справа №538/260/18
Провадження №2/538/215/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

при секретарі Волошиній Л.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа Друга лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 01.05.2011 року померла його мати ОСОБА_3. Він є спадкоємцем за заповітом від 04.08.2004 року, який був посвідчений за реєстром № 37 ОСОБА_2 сільською радою Лохвицького району Полтавської області, усього спадкового майна. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння у с. Білогорілка, Лохвицького району, по вул. Купала, буд. 3. При зверненні до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями йому нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

Тому позивач був змушений звернутися до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Третя особа - нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 01.05.2011 року померла ОСОБА_3, свідоцтво про смерть від 04.05.2011 року, видане виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 06 ( а. с. 7).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на користь позивача, який був посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтав-ської області 04.08.2004 року за реєстром № 37 (а.с. 8).

Після її смерті залишилось спадкове майно в склад якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Білогорілка, вул. Купала, буд. 3, Лохвицького району, Полтавської області.

Спадкодавець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 3, разом з нею на день смерті проживав ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області № 347 від 14.08.2017 року (а.с.11).

У відповідності до ст. 1270 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до нотаріуса. 11.01.2012 року заведена спадкова справа за № 3/2012, заповіт спадкодавцем посвідчувався 04.08.2004 року секретарем виконавчого комітету Білогорілської сільської ради Лохвицького району, за реєстром № 37, на все майно на користь сина спадкодавця ОСОБА_1, інших спадкоємців не має, що вбачається з відповіді № 165/01-16 Другої лохвицької ДНК від 22.03.2018 року.

Другою лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлої, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок з допоміжними господарськими прибудовами, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори № 108/02-31 від 22.02.2018 року ( а. с. 9 ).

На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно.

У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до Інформаційної довідки № 2753 від 28.08.2017 року, наданої приватним підприємством "Бюро послуг та консультацій", встановлено, що на житловий будинок розташований в с. Білогорілка, по вул. Купала, б. 3, Лохвицького району, Полтавської області, право власності не зареєстровано ( а. с. 3 ).

Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні

спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання Постанови Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до даних Технічного паспорту станом на 28.08.2017 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу об"єкту входить: А-1 житловий будинок (пластини дерев"яні обкл.цеглою ) загальною площею 40,6 м?, житловою площею 19,8 м?, Д - погріб (шлакоблок), Б - сарай- літня кухня (шлакоблок), В -сарай (цегла керамічна, шлакоблок), Г - сарай (глина), Е - убиральня (дошки), Ж-літній душ (дошки), № 1 - огорожа, № 2 - колонка питна. З наданої експлікації вбачається, що усі ці об"єкти будівництва були побудовані в період з 1960-1982 роки ( а. с. 3-6).

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265,354 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд. -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа Друга лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 3, право власності у порядку спадкування за заповітом після померлої 01 травня 2011 року матері ОСОБА_3, на

житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами: А-1 житловий будинок, загальною площею 40,6 м?, житловою площею 19,8 м?, Д - погріб, Б - сарай- літня кухня, В -сарай, Г - сарай, Е - убиральня, Ж-літній душ, № 1 - огорожа, № 2 - колонка питна, який знаходиться у селі Білогорілка Лохвицького району Полтавської області, вулиця Купала, будинок 3.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_4