Справа № 760/1421/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діють ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» про визнання ордеру недійсним, скасування приватизації та договору дарування, виселення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись в Солом'янський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_3, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що займають жиле приміщення без законних підстав, визнання надання кімнати незаконним.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року відкрито провадження у справі.

05 червня 2018 року у судовому засіданні представник позивача подала заяву про зміну предмету позову, з якої вбачається, що позивачі просять суд ухвалити рішенням, яким:

- визнати ордер № 018875 серія Б на жиле приміщення від 21 квітня 2016 року, виданий ОСОБА_3, недійсним;

- визнати приватизацію кімнат НОМЕР_2 у квартирі АДРЕСА_1, здійснену на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконною та скасувати її;

- визнати договір дарування від 12 червня 2017 року незаконним та скасувати його;

- виселити ОСОБА_3 з жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2;

- виселити ОСОБА_4 з жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2;

- виселити ОСОБА_5 з жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2;

- виселити ОСОБА_6 з жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати відмову Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в наданні жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2, кімната НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 з родиною незаконною;

- зобов'язати Солом'янську районну в м. Києві державну адміністрацію надати ОСОБА_1 з родиною жиле приміщення НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 шляхом видачі ордеру.

26 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та посилається на те, що предметом спору є кімнати НОМЕР_3 та НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_3. Зазначає, що відповідачі вже здійснили відчуження одного з спірних приміщень, а саме кімнати НОМЕР_1.

ОСОБА_1 просить постановити ухвалу, якою:

- заборонити органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо кімнат НОМЕР_3 та НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_3;

- заборонити Солом'янському РВ ГУ ДМС України в м. Києві здійснювати реєстрацію місця проживання/перебування будь-яких осіб у кімнатах НОМЕР_3 та НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_3.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що існує ймовірність розпорядження відповідачами в будь-який спосіб спірним нерухомим майном. Крім того, проведення державної реєстрації права власності або реєстрація проживання/перебування інших осіб у спірному нерухомому майні може призвести до порушення прав та інтересів позивача.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову також визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, не вжиття такого виду забезпечення позову не утруднить та не зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діють ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» про визнання ордеру недійсним, скасування приватизації та договору дарування, виселення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: