Справа №: 343/981/18
Провадження №: 2-о/0343/39/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

31 травня 2018 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що особа, яка зазначена у свідоцтві про народження як ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20 травня 1955 року та у свідоцтві про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 02 серпня 1975 року є однією і тією особою - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мама ОСОБА_5, саме така особа зазначена у її свідоцтві про народження, а батьком зазначений ОСОБА_6. У зв'язку із смертю матері відкрилася спадщина і тому вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення спадкових прав. Нотаріус відмовила в оформленні свідоцтва про право на спадщину, оскільки імена по батькові зазначено по-різному:

згідно її свідоцтва про народження зазначено як "ОСОБА_1", згідно паспортних даних ім'я по батькові "ОСОБА_1", згідно свідоцтва по укладення шлюбу ім?я по батькові зазначена як "ОСОБА_1". Останнє з огляду на правила українського правопису є правильним. В решту зазначених документах допущена неправильність запису імені по батькові.

Вирішити питання неправильності запису в актах цивільного стану не має можливості, тому що вона зверталася до Долинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області і отримала відмову у задоволенні її заяви .

Відповідно до ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Саме такою була позиція Долинського районного суду в ухвалі по справі № 343/463/18, якою їй відмовлено у відкритті провадження, аналогічно їй відмовлено в ухвалі суду від 23.04.2018року справа № 343/663/18. Дана відмова не позбавляє її права повторно звернутися в суд.

Проте ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, нею подано документи для оформлення спадщини і відкрито спадкову справу на прізвище "ОСОБА_1", що за даних обставин унеможливлює зміну по батькові на правильне згідно українського правопису "ОСОБА_1", тому звернення із адміністративним позовом в суд про виправлення неправильності запису в актових записах є в даному випадку недоцільним та призведе до припинення особистих її прав.

Саме правилами зазначеної даної статті вона має намір скористатися для того, щоб довести не належність правовстановлюючого документу, зокрема свідоцтва про народження "ОСОБА_1", свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та паспорта "ОСОБА_1", де допущені граматичні помилки, а встановити факт, що

особа, яка зазначена в них по-різному по батькові, є однією і тією ж самою особою - "ОСОБА_1".

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь - кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і

час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи

індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, звернулася до Долинського районного суду Івано-Франківської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити факт, що особа, яка зазначена у свідоцтві про народження як "ОСОБА_1" серії НОМЕР_1 від 20 травня 1955 року та у свідоцтві про укладення шлюбу між "ОСОБА_3" та "ОСОБА_1" серії НОМЕР_2 від 02 серпня 1975 року є однією і тією особою - "ОСОБА_1" ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто просить встановити факт тотожності особи.

Суд звертає увагу, що відповідно до глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус має право відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (п.1,3).

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судами не встановлюється тотожність особи, а відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01.01.2012року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах; якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження.

Заявницею невірно обрано форму захисту свого порушеного права.

Крім того, як встановлено, що заявниця вже звертався до Долинського районного суду Івано-Франківської області з аналогічною заявою (цивільна справа № 343/663/18, провадження № 2-о/0343/30/18).

Суддя відмовив у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Долинська міська рада, про належність правовстановлюючого документу і роз'яснив, що заявник має право звернутись до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Вказана ухвала була постановлена 23.04.2018 року, не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті окремого провадження у даній справі про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту тотожності особи.

Керуючись ст. ст. 186, 258 - 260, 293, 315 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Заяву з додатками повернути заявниці ОСОБА_1.

Роз'яснити заявниці, що вона може звернутися до нотаріуса для отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії і при незгоді з нею оскаржити її в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів після отримання її копії до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: