Справа № 307/2573/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Кожух О. А.

з участю секретаря Юрочко А. П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду від 11 вересня 2018 року, постановлену суддею Гримут В. І., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тячівського РВ ГУ ДМС про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Тячівського районного суду від 11 вересня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Хустського районного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить цю ухвалу скасувати, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Передаючи справу за підсудністю до Хустського районного суду суддя місцевого суду виходив з місця проживання відповідачки ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) та вважав, що до справи слід застосувати правила загальної підсудності.

Такі висновку судді місцевого суду є помилковими, зроблені без належного з'ясування обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Аналогічна за змістом норма була передбачена в частині 1 статті 114 ЦПК України попередньо діючої реакції, яка була детально роз'яснена у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3. Зокрема, у п. 42 цієї постанови роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В даному випадку ОСОБА_1 пред'явив позов до ОСОБА_2, Тячівського районного відділу головного управління Державної міграційної служби про визнання відповідачки ОСОБА_2 та її дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на житло в будинку по АДРЕСА_2.

Отже, спір виник з приводу нерухомого майна - будинку по АДРЕСА_2, повинен розглядатися за правилами виключної підсудності в Тячівському районному суді за місцезнаходженням цього нерухомого майна.

Крім того, колегія звертає увагу й на те, позов було пред'явлено до двох відповідачів - ОСОБА_2 та Тячівського районного відділу головного управління Державної міграційної служби. Згідно ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. В даному випадку Тячівський районний відділ головного управління Державної міграційної служби знаходиться за адресою: м. Тячів, вул. Армійська, 6. Отже, у випадку якщо б не підлягали застосуванню правила виключної підсудності, до даного спору слід було б застосувати правила альтернативної підсудності за вибором позивача.

Щодо іншого відповідача ОСОБА_2, то суддя місцевого суду належним чином не встановив його місце проживання або перебування, оскільки не звертався до відповідного органу реєстрації щодо надання такої інформації щодо цієї фізичної особи.

За цих обставин оскаржена ухвала постановлена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 11 вересня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Складання повного судового рішення відкладено на строк не більш як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий

Судді