Справа № 369/6620/18
Провадження №2/369/2746/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримала заяву ОСОБА_3 про відвід судді, оскільки є підстави сумніватись в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи. Свої доводи обґрунтовували тим, що при розподілі справи був порушений авто розподіл, оскільки на час розподілу справи суддя перебувала у відпустці. Також суддею було прийнято неправосудне рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі більшому, ніж його офіційний дохід. Тому дані обставини зачіпають особисті інтереси судді, яка з мотивів помсти або інших мотивів неприязного характеру буде продовжувати порушувати його права та законні інтереси, та як наслідок ухвалить незаконне, необґрунтоване та несправедливе рішення. За наявних обставин наявний конфлікт інтересів та суддя не зможе безсторонньо розглянути справу, що свідчать про її зацікавленість у розгляді і цієї справи.

У судовому засіданні представник позивача та позивач проти доводів заяви заперечували, просили відмовити в задоволенні.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши заяву про відвід, вважає, що заявлений відвід з-підстав, вказаних у заяві, підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді; суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу; до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Подана заява не містить вищевказаних обставин.

Посилання представника відповідача ОСОБА_4 на інформацію про перебування судді станом на 06 червня 2018 року у відпустці суд вважає необґрунтованими, оскільки жодного доказу не подала, а містить лише посилання на невизначену особу, невизначеного числа. Причому дана інформація могла бути підтверджена відповідними доказами. Представник відповідача ОСОБА_4, як особа яка надає юридичну допомогу, зобов'язана була надати суду докази на підтвердження своїх доводів, або надати пояснення причин неможливості отримання таких доказів. Натомість ОСОБА_4 обмежилась лише усним підтриманням доводів заяви.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ'єктивності судді.

В частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Як зазначено вище, підставою, яка викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді та зазначена в заяві є прийняття судом рішення про стягнення аліментів.

Так, прийняття судом рішення по іншій справі не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Будь-яких доказів на підтвердження факту упередженості суддів заявником ОСОБА_3 та представником ОСОБА_4 не надано.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 фактично оскаржують процесуальні дії судді, підстави для відводу відсутні, тому заява про відвід є необґрунтованою та за ч.4 ст.36 ЦПК України слід зупинити провадження у справі, передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Враховуючи викладено та керуючись ст.ст. 36-40, ст.252 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Вважати заявлений ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 відвід судді Пінкевич Н.С. необґрунтованим.

Передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Провадження по справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Ухвала в частину зупинення може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя