АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 648/3223/17 Головуючий в І інстанції: Строілов С.О.
Номер провадження: №22-ц/791/1122/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

ОСОБА_1,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 04.07.2004р.н. та ОСОБА_5, 11.03.2008р.н. у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Заява обґрунтована тим, що з боржником ОСОБА_3 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року, від шлюбу мають двох вказаних неповнолітніх дочок. Рішенням суду від 04.03.2016 року їх шлюб було розірвано. На теперішній час вона з дітьми проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти знаходяться на її утриманні, боржник не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Пославшись на ст.183 СК України та ст.95 ЦПК України, просить задовольнити її заяву про видачу наказу про стягнення з боржника аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою судді від 21.11.2017 року було відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

22 листопада 2017 року суддею Білозерського районного суду Херсонської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 04.07.2004р.н. та ОСОБА_5, 11.03.2008р.н. у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 30.10.2017 року та до повноліття старшої дитини.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за її заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу та ухвалити додаткове рішення щодо позовних вимог,посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема вказала, що судом не враховано положення ст.ст.180 і 182 СК України та розяснення Пленуму Верховного Суду України. Також, вказала, що слід враховувати ту обставину, що у 2018 році боржник сплачує аліменти в розмірі 450грн, що становить 1/3 частку його зарплати, але не відповідає нормам закону.

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи наведене, оскільки Херсонський апеляційний суд як новоутворений суд свою роботу ще не розпочав, то до утворення останнього його повноваження продовжує здійснювати Апеляційний суд Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Стягувач ОСОБА_2 перебувала з боржником ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: ОСОБА_4, 04.07.2004р.н. та ОСОБА_5, 11.03.2008р.н. (а.с.8, 10, 11).

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від04.03.2016 року їх шлюб було розірвано (а.с.9).

Згідно довідки виконавчого комітету Дніпровської сільської ради Білозерського району від 13.10.2017 року №756 стягувач ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, до складу її сімї входять вказані діти та чоловік (співмешканець) ОСОБА_3 (а.с.12).

Із заявою про видачу судового наказу стягувач ОСОБА_2 звернулась до суду 30.10.2017 року (а.с.2).

У вказаній заяві вона, крім стягнення аліментів просила також про те, щоб розмір аліментів був не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

22 листопада 2017 року суддею Білозерського районного суду Херсонської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 04.07.2004р.н. та ОСОБА_5, 11.03.2008р.н. у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 30.10.2017 року та до повноліття старшої дитини (а.с.19).

При цьому в судовому наказі було відсутнє посилання на те, що розмір аліментів має бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У звязку з цим, 08 червня 2018 року стягувач звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме про вирішення питання щодо заявлених нею вимог про стягнення аліментів, мінімальний розмір яких на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.24-25).

Оскаржуваною ухвалою суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення (а.с.29).

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що судом було ухвалено судовий наказ в межах заяви стягувача за вимогами, передбаченими ст.96 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення судового наказу), яка не передбачає визначення мінімального розміру аліментів на дитину.

Однак, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки до нього він дійшов при порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України в редакції, чинній на день ухвалення судового наказу, судовий наказ може бути видано, у разі якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України в редакції, чинній на теперішній час, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

За положеннями ст.ст.180183 СК України (в редакції, чинній на момент звернення стягувача до суду з заявою про видачу судового наказу) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Отже, наявна пряма норма матеріального закону, яка встановлює мінімальний розмір стягуваних аліментів, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та відмовив в ухваленні додаткового рішення у цій справі.

Посилання суду першої інстанції на положення процесуального закону (ст.96 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення судового наказу), який не передбачає зазначення мінімального розміру стягуваних аліментів, не може бути прийнято до уваги, оскільки це незазначення зовсім і не означає заборону на таке зазначення, оскільки саме норма матеріального права, яка чітко визначає мінімальний розмір аліментів на дитину, підлягає обовязковому застосуванню, тоді як процесуальний закон лише встановлює порядок розгляду справ.

З підстав зазначеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції згідно п.6 ч.1 ст.374, 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга підлягає задоволенню частково, оскільки за положеннями ст.270 ЦПК України ухвалити додаткове рішення може лише суд, що ухвалив рішення. У цій же справі судовий наказ видав суд першої інстанції, а тому саме він повноважний ухвалювати додаткове рішення, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.367, п.6.ч.1 ст.374, ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 рокускасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 20 липня 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_6

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_7

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1