Справа № 489/6792/15-ц
Провадження №2/489/54/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 жовтня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,
19 жовтня 2015 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ частки з майна. Вказувала, що після його смерті батька сторін відкрилась спадщина, до складу спадкового майна входить: АДРЕСА_1, земельна ділянка, площею 0,0646 га в СТ «Виноградне», мотоцикл НОМЕР_1. Сторони отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно в рівних частках - про 1/2 частині кожному. Крім того, позивачка зазначала, що за життя померлому належав гараж в АГУК «Мир-1», право власності на який не було зареєстровано. Однак відповідач, не повідомивши керівництво АГК про наявність інших спадкоємців, самочинно оформив право власності на гараж на себе. ОСОБА_3 посилається на те, що на теперішній час спільне користування спадковим майном неможливе, оскільки між сторонами склались неприязні стосунки та відповідач ОСОБА_4 фактично заволодівши спадковим майном, не дає можливості позивачці використовувати її частку.
Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд:
-виділити їй в особисту приватну власність : 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0646 га в СТ «Виноградне», яка належить ОСОБА_5, загальною вартістю 23 130 грн. 00 коп.;
-виділити відповідачу в особисту приватну власність : ? частку АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3, загальною вартістю 19 628 дол. США, що еквівалентно 423 163 грн. 00 коп.;
-виділити відповідачу в особисту приватну власність ? частку мотоциклу ЯВА -350, випуску 1979 року, двигун № НОМЕР_2, рама № 345261, реєстраційний номер 7644НИД , яка належить на праві власності ОСОБА_3, загальною вартістю 1 520 грн. 00 коп.,
-виділити відповідачу в особисту приватну власність гараж, вартістю 22 000 грн.;
-стягнути з відповідача на її користь 211 776 грн. 50 коп. - компенсацію вартості належної їй частки у спільному майні.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд:
-визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 45,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4, припинивши право власності ОСОБА_3 на ? частки в цій квартирі.
-визнати за ним право власності на мотоцикл марки ЯВА-350, 1979 року випуску, двигун №135990, рама №345261, реєстраційний номер 7644НИД, при цьому припинити право власності на ? частки ОСОБА_3 у цьому майні.
-визнати за ОСОБА_3 право власності на садовий будинок загальної площею 56,6 кв.м, 1990 року спорудження та господарські споруди, 1990 року спорудження, що розташовані на земельній ділянці №295-294-А, при цьому припинити право власності на ? частки ОСОБА_4 у цьому майні.
-в рахунок компенсації з нього на користь ОСОБА_3 стягнути компенсацію різниці у вартості майна в розмірі 102510 грн..
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 20 січня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_5 обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3.
Відповідно до заяви від 23.02.2017 року поданої представником позивача ОСОБА_3, позивач за первісним позовом зменшила позовні вимоги, та просила виключити вимогу щодо гаражу в АГК «Маяк 1».
У судовому засіданні 26.04.2016 року позивач доповнила позовні вимоги, просила припинити право власності відповідача на при розподілу майна.
Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року по справі було призначено будівельно-технічну експертизу.
Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину від 10.06.2015 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після смерті їх батька ОСОБА_5 як спадкоємці першої черги за законом, успадкували по ? частці спадкового майна померлого, а саме:
- мотоцикл марки ЯВА-350, випуску 1979 року, двигун № НОМЕР_2, рама № 345261, реєстраційний номер 7644НИД, належного спадкодавцю на підставі Технічного паспорту МЧ №337081, виданого ОРЕВ ДАІ УВС Миколаївської області 16.09.1989 р., зареєстрованого в тій же установі. Згідно Звіту № 63/14-08 від 14.08.2014 року про оцінку майна на дату смерті власника, загальна вартість мотоцикла складає 1 520 грн. 00 коп. ( вартість ? частки 760 грн.00 коп.) (том І. а.с. 11);
- цілу квартиру № 70, що знаходиться по вулиці Космонавтів, будинок №132 в м. Миколаєві, 1/2 частка якої належала спадкодавцю особисто, 1/2 як спадкоємцю першої черги в порядку спадкування після смерті його дружини ОСОБА_7 Зазначена квартира двокімнатна, загальною площею 45,30 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м. Відповідно до Звіту фізичної особи підприємця ОСОБА_8 про оцінку майна № 63/14 від 14.08.2014 року, загальна вартість квартири складає 19 682 дол. США, що еквівалентно 257 666 грн.00 коп. на дату смерті власника ( вартість ? частки 211 581 грн.50 коп.) (том І, а.с. 10). Відповідно до звіту ТОВ «Югземсервіс» про незалежну оцінку майна від 18.07.2016 року, загальна вартість квартири складає 375300грн. без ПДВ, в тому числі ? частки: ОСОБА_4 187650,0 грн., ОСОБА_3 187650,0 грн. (том І а.с. 194-221);
Те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5, та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, підтверджується матеріалами спадкової справи № 8/2014 до майна померлого 03 січня 2014 року ОСОБА_5, СР № 55580578 від 10.01.2014 року. (том ІІ а.с. 31-113).
Згідно висновку експерта № 115-042 судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2017 року, виділення 1/2 частки в натурі квартири АДРЕСА_5, загальною площею 22,65 кв.м., що належить ОСОБА_3, на самостійну квартиру з окремим виходом, враховуючи планування, поверховість, інженерні комунікаційні, у складі житлових і підсобних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2005, що діють, «Житлові будівлі. Основні положення» - технічно не є можливим. Ринкова вартість квартири АДРЕСА_6, загальною площею 45,3м2, становить - 488 304 гривні. Ринкова вартість ? частки двокімнатної квартири №70 по вулиці Космонавтів. 132 у м. Миколаєві, що належить ОСОБА_3 складає 244152 гривні.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.
Статтею 364 ЦК України передбачено що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що у спільній частковій власності.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Згідно п. 7 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 «Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасників спільної власності, частка якого зменшилася»
На підставі п. 6 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 « розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті або місцевості».
Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до абз.1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
З вимог первісного та зустрічного позову вбачається що сторони фактично не заперечують проти припинення права власності ОСОБА_3 на належну їй частку квартири та мотоциклу, припинення права власності ОСОБА_4 на належну йому частку земельної ділянки з виплатою відповідної компенсації.
Також суд враховує що відповідно до висновку експертизи встановлено, що виділ в натурі частки квартири не є технічно можливим.
Тому суд вважає, що позовні вимоги первісного та зустрічного позову в частині визнання та припинення права власності на частку у спільному майні зокрема квартирі, земельній ділянці та мотоциклу, підлягають задоволенню.
Щодо вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на садовий будинок за ОСОБА_3.
Судом встановлено, що на земельній ділянці №295-294А розташованій у СТ «Виноградне» Кіровської с/ради Миколаївського району Миколаївської області знаходиться садовий будинок загальною площею 81кв.м., сарай з каміння, сарай з металу, вбиральня-душ, споруди №5 та огорожі №2, 3, 4. Право власності на зазначені обєкти не зареєстровано. Зазначене підтверджується копією технічного паспорту виготовленого на замовлення ОСОБА_4 та довідкою з МБТІ (том 1 а.с.243-249)
Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та затвердженим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Системою органів і посадових осіб, на які покладено обовязок реєстрації речових прав, у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції в установленому законодавством порядку.
У відповідності до приписів статті 55 Конституції України як Основного Закону держави, статей 4, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За загальним правилом Конституції України, визначеним в статті 6, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно, Ленінський районний суд Миколаївської області є органом державної влади, який належить до судової гілки влади України. В свою чергу, статтею 19 Конституції визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виходячи з системного аналізу норм законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд приходить до висновку, що він не наділений правом підміняти органи державної реєстрації в оформленні права власності у разі відсутності порушеного, невизнаного або оспорюваного права.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 25 листопада 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у реєстрації права власності на садовий будинок, що розташований за адресою: Миколаївська область Миколаївський район с/рада Кіровська «СТ «Виноградне» будинок 295 оскільки. При цьому зазначено, що заявником було подано заяву, довідку голови правління СТ «Виноградне», в який зазначено, що ОСОБА_4 належать земельні ділянки 293, 294А, та технічний паспорт на будинок розташований на земельних ділянках №295-294А в СТ «Виноградне». Рішення прийнято на підставі розгляду заяви ОСОБА_4 (том.2 а.с.1). Правовстановлюючий документ, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, ОСОБА_4 не надавав. Таким чином позивачу було відмовлено у звязку з невідповідністю наданих документів технічному паспорту на садовий будинок.

Посилання позивача за зустрічним позовом на приписи ч. 5 ст. 376 ЦК України безпідставні, оскільки вони регулюють відносини щодо самочинного будівництва, тоді як на земельній ділянці №295-294А вони відсутні, що підтверджується відповідною довідкою МБТІ.

Таким чином, посилання позивача за зустрічним позовом що садовий будинок входить до складу спадщини та підлягає розподілу не можуть бути взяті судом до уваги. Також у своїй вимогі позивач просить припинити його право власності на частку у майні на яке право власності не зареєстровано за ним у встановленому законодавством порядку.

Позивачем за зустрічним позовом не надано доказів на підтвердження порушення його права, неможливості оформити право власності в позасудовому порядку.

З огляду на зазначене, суд вважає вимогу щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на садовий будинок та господарськи споруди що розташовані на земельній ділянці №295-294А з припиненням права власності на ? частку за ОСОБА_4 безпідставна та задоволенню не підлягає.

Стосовно компенсації за різницю у вартості майна.

Сторонами надано звіти про вартість земельної ділянки, квартири, мотоциклу та садового будинку.

Звіт про оцінку мотоциклу ОСОБА_4 не оспорював, ціна визначена у розмірі 1520грн. сторонами погоджена та не оспорювалась.

Звіти про оцінку земельної ділянки встановлювали наступну вартість, звіт на замовлення ОСОБА_3 23130грн., на замовлення ОСОБА_4 25562грн..

Звіти по квартирі: на замовлення ОСОБА_3 257666грн. (19682 дол. США станом на 14.08.2014 року), на замовлення ОСОБА_4 375300 станом на 18.07.2016 року.

Висновком будівельно-технічної експертизи проведеної відповідно до ухвали суду, визначено ринкову вартість квартири 488304грн., земельної ділянки 23902грн..

Суд приймає у якості доказу саме висновок експертизи, оскільки він проведений пізніше у часі, тобто враховано ціни на майно станом на 01.10.2017 року. Також звіти подані сторонами не можуть бути прийняті судом у якості допустимих доказів, оскільки згідно п.п. 1,2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014 р. № 358«Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» установлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав; інформація із звіту про оцінку майна, звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, що складений для цілей оподаткування, вноситься безперешкодно та безоплатно до Єдиної бази даних звітів про оцінку. Зазначена інформація складається за встановленою Фондом державного майна формою та є додатком до звіту.

Такої інформації про внесення, доданих до матеріалів позовів, звітів про оцінку до Єдиної бази даних звітів про оцінку за встановленою Фондом державного майна формою, з відповідним додатком до звіту, позивачами не представлено.

Таким чином компенсація за різницю у вартості майна складає 232961грн. (244152 грн. вартість ? частки квартири + 760грн. вартість ? частки мотоцикла 11951грн. вартість ? частки земельної ділянки).

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення первісного та зустрічного позовів фактично понесені витрати повязані з судовим розглядом справи несуть сторони.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частку земельної ділянки № 295-294А, наданої для ведення садівництва, площею 0,0646 га, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в СТ «Виноградное», кадастровий номер зазначеної земельної ділянки : :04:000:0947.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки № 295-294-А, наданої для ведення садівництва, площею 0,0646 га, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в СТ «Виноградное», кадастровий номер зазначеної земельної ділянки : :04:000:0947.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку мотоцикла марки ЯВА-350, випуску 1979 року, двигун № НОМЕР_2, рама № 345261, реєстраційний номер 7644НИД.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку мотоцикла марки ЯВА-350, випуску 1979 року, двигун № НОМЕР_2, рама № 345261, реєстраційний номер 7644НИД.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири № 70, що знаходиться по вулиці Космонавтів, будинок №132 в м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_7.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію різниці у вартості майна 232961 (двісті тридцять дві тисячі девятсот шістдесят одну) гривну.

В задоволенні вимоги про визнання права власності на садовий будинок розташований на земельній ділянці №295-294А розташованій у СТ «Виноградне» Кіровської с/ради Миколаївського району Миколаївської області за ОСОБА_3 та припинення права власності на ? частку ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕО 315612, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 03.04.1997 р..

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа: Кіровська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, , юридична адреса: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Кірове, вул. Шкільна, 1.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «31» жовтня 2018 року.