Справа № 640/2060/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі №640/2060/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 310 471 грн. 98 коп., судові витрати. Як на підставу позову позивач посилається на те, що він є власником (засновником) ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ», місцезнаходження юридичної особи: 61184, АДРЕСА_1. Підприємство здійснює свою діяльність з вересня 2014 року. Під час проведення загальних зборів засновників ТОВ від 06.04.2015 року, оформленим протоколом № 1-04/15 від 06.04.2015 року прийнято рішення про призначення на посаду директора ОСОБА_2 На підставі наказу № 3-к від 07.04.2015 року ОСОБА_2 призначено на посаду директора. З метою організації діяльності підприємства ТОВ в особі директора ОСОБА_2 укладено договір банківського рахунку № 057/2015 від 21.05.2015 року з ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_4» з метою здійснення розрахунково-касових операцій за поточним рахунком клієнта ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ». На виконання вказаного договору систему «Клієнт-Банк» було встановлено на робочому місці директора підприємства ОСОБА_2 та згенеровано з банком за допомогою електронного цифрового підпису, належного ОСОБА_2 Послуга з «SMS-повідомлення» надається Банком на мобільний телефон, належний директору ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ» ОСОБА_2 01.01.2018 року ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ» в особі директора ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з ОСОБА_3, на підставі якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання з надання послуг із ведення бухгалтерського та податкового обліку, в обсязі та на умовах, визначених Договором у відповідності до вимог чинного законодавства України. На підставі вказаного договору, директором ОСОБА_2, ОСОБА_3 надані повноваження щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку підприємства. На підставі наданих повноважень, ОСОБА_3 із використанням Системи «Клієнт-Банк» 31.01.2018 року було сформовано три платіжних доручення: платіжне доручення № 1617 від 31.01.2018 року на суму 100 000, 00 грн., платіжне доручення № 1619 від 31.01.2018 року на суму 105 236, 00 грн., платіжне доручення № 1620 від 31.01.2018 року на суму 105 235, 98 грн. з метою перерахування з розрахункового рахунку ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ» грошових коштів на картку клієнта ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 із призначенням платежу «хознужди». Після сформування вказаних платіжних доручень за допомогою послуги з «SMS-повідомлення» Банком на мобільний телефон, належний директору ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ» ОСОБА_2, його повідомлено про можливість проведення зазначених розрахункових операцій. У зв'язку з тим, що жодних заперечень, щодо неможливості проведення зазначеної операції Банку не надійшло, з розрахункового рахунку ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ», відкритого у ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_4» перераховано на картку клієнта ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 із призначенням платежу «хознужди» грошові кошти на загальну суму 310 471, 98 грн. Свої дії щодо безпідставного перерахування коштів з розрахункового рахунку підприємства, ОСОБА_3, якій на підставі договору, надані повноваження щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку підприємства та директор ОСОБА_2, обґрунтовують начебто фактом введення їх в оману співробітниками ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_4». Проте, жодних аргументованих підтверджень ними не надано. Таким чином, має місце факт перерахування грошових коштів, які належать ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ» без належних на те правових підстав на адресу невідомої особи, тим самим, спільними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заподіяно шкоду ТОВ «ВОДСЕРВІС-ХАРКІВ», власником якого він є, матеріальну шкоду на загальну суму 310471, 98 грн. Будь-які, зобов'язання цивільно-правового або господарського-правового характеру між підприємством та ОСОБА_5 відсутні. Відшкодувати завдану матеріальну шкоду в добровільному порядку відповідачі відмовляються.

Разом з позовом позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно на майно, яке належить відповідачам, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Молодіжна, буд. 12, що належить відповідачу ОСОБА_2, та 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить відповідачу ОСОБА_3 В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що, виходячи із розміру завданої майнової шкоди (310 471, 98 грн.), та відсутності бажання відповідачів відшкодувати зазначену шкоду в добровільному порядку, існує нагальна необхідність у забезпеченні даного позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам майно. Також зазначив, що у випадку не накладення арешту відповідачі будуть мати можливість перереєструвати належне майно на інших осіб, що значною мірою ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, що цілком імовірне, враховуючи відсутність наміру відповідачів відшкодувати шкоду добровільно або визнати заявлені до них вимоги. Накладення арешту на належне відповідачам майно забезпечить повноцінне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з предявленням позову або після відкриття провадження у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України). Підстави для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову відсутні.

Як вбачається з позову, предметом спору є стягнення спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 310 471, 98 грн.

Суд враховує, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суд з'ясовує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши подану позивачем заяву, зазначені аргументи, подані докази, ціну позову, а також інші обставини справи, суд приходить до висновку про наявність спору між сторонами та про необхідність вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження нерухомого майна, яке належить відповідачам, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Також суд враховує, що вказаний вид забезпечення позову, як заборона відчуження, є співмірним із заявленими позовними вимогами та не порушує права та інтереси відповідачів з приводу користування та володіння майном.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення позову не вбачається, оскільки зазначений засіб забезпечення позову ніяким чином не впливає на можливість користування цим майном, а тому не призведе до виникнення додаткових витрат (збитків) відповідачів, враховуючи призначення даної нерухомості (житлова нерухомість).

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову заборонити відчуження нерухомого майна відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Молодіжна, буд. 12.

З метою забезпечення позову заборонити відчуження нерухомого майна відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, а саме 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, місце реєстрації: 61184, АДРЕСА_4.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: Харківська обл., Харківський р-н, смт. Хорошеве, вул. Молодіжна, 12.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_5.

Строк предявлення ухвали до виконання становить три роки.

Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -