АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2018 року м. Харків

Справа № 640/20492/16-ц

провадження № 22-ц/790/1836/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи :

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 6 грудня 2017 року (ухваленого під головуванням судді Божко В.В.),-

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовом, який уточнивши просила визнати недійсними договір позики, додаткову угоду, додатковий договір, договір іпотеки та додаткову угоду від 13 лютого 2009 року до договору іпотеки.

Позов мотивований тим, що між сторонами 26 грудня 2008 року було укладено договір позики, у забезпечення цього договору між ними того ж дня було укладено договір іпотеки та накладено заборону на належну позивачці квартиру АДРЕСА_1. До договору позики двічі вносилися зміни у вигляді додаткової угоди від 13 лютого 2009 року та 14 січня 2010 року. Зміни вносилися і до договору іпотеки у вигляді додаткової угоди від 13 лютого 2009 року. Укладені договори позивачка вважає недійсними, оскільки відповідач ввів її в оману, вважає його злочинний намір підтверджено вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року, який ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року змінено. Вона була визнана потерпілою від злочину скоєного відповідачем ОСОБА_3 із іншими особами.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 6 грудня 2017 року позов з урахуванням уточнення задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним договір позики від 26 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р.№ 4440.

Визнано недійсною додаткову угоду від 13 лютого 2009 року до договору позики від 26 грудня 2008 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_4, р.№ 338.

Визнано недійсним додатковий договір від 14 січня 2010 року до договору позики від 26 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р.№ 54.

Визнано недійсним договір іпотеки від 26 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у забезпечення договору позики, про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_2, житловою площею 144,7 м2, загальною площею 209,8 м2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р.№ 4442.

Визнано недійсною додаткову угоду від 13 лютого 2009 року до договору іпотеки від 26 грудня 2008 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р. № 340.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2064 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що укладені між сторонами договори є недійсними оскільки були укладені з метою незаконного заволодіння майном позивача, що було встановлено вироком суду.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не звернув увагу та не врахував, що за вироком суду у відношенні відповідача оспорювані договори не розглядалися судами як предмет вчинення злочину.

Суд залишив поза увагою та не дослідив тих обставин, що вироком було засуджено відповідача за те, що нібито він обманом уклав із ОСОБА_2 договір комісії, який є відмінним від договорів які є предметом спору у даній справі, тобто у кримінальній справі не було предметом розгляду договір позики.

Належних доказів, які б свідчили про поважні причини пропуску позовної давності звернення ОСОБА_2 з позовом суду не було надано, на що суд першої інстанції в порушення норм діючого законодавства не звернув уваги ухваливши необґрунтоване, незаконне рішення.

Від представника позивача надійшов до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в силі.

Вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення суду повно та всебічно дослідив обставини у справі. Зазначає, що посилання відповідача на те, що оспорювані правочини не розглядалися при розгляді кримінальної справи спростовуються матеріалами справи, порушення прав позивача полягають у тому, що юридично не припинено дію оскаржуваних договорів і таким чином вона позбавлена бути власником свого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено таке.

26 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р.№ 4440 (а.с.228).

Того ж дня, 26 грудня 2008 року у забезпечення договору позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, предметом якої була зазначена квартира АДРЕСА_3, яка належала позивачці (а.с.230).

13 лютого 2009 року до договору позики від 26 грудня 2008 року були внесені зміни у вигляді додаткової угоди, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_4, р.№ 338 (а.с.229).

14 січня 2010 року до договору позики від 26 грудня 2008 року були внесені зміни у вигляді додаткового договору, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р.№ 54 (а.с.233).

13 лютого 2009 року до договору іпотеки від 26 грудня 2008 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, були внесені зміни шляхом укладення додаткової угоди, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р. № 340 (а.с.232).

Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману, щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу) , такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дзержинського районного суду м.Харкова по справі 638/3123/13-к від 25 вересня 2014 року засуджено ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.4 та 355 ч.2 КК України. ОСОБА_2 була визнана потерпілою від злочинів, скоєних вказаними особами щодо незаконного набуття з її права власності квартири АДРЕСА_2, що визначена предметом договору іпотеки від 26 грудня 2008 року та додаткової угоди від 13 лютого 2009 року до договору іпотеки від 26 грудня 2008 р.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року по справі № 638/3123/13-к вирок було частково змінено відносно ОСОБА_3

Так, слідством встановлено і доведено вироком суду, що у грудні 2008 року ОСОБА_3 дізнався, що позивачка, яка має на праві власності шестикімнатну квартиру, має намір отримати позику у сумі 80 000 доларів США, і усвідомлюючи, що ринкова вартість квартири значно перевищує цю суму, запропонував гр. ОСОБА_6 шляхом реалізації злочинної схеми, заволодіти вищезазначеною квартирою.

Відповідач ОСОБА_3, маючи злочинні наміри, повідомив позивачці, що готовий дати їй визначену суму під заставу її квартири, з обовязковим укладенням договору у визначеного ним приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_4, з якої мав довірчі відносини.

26 грудня 2008 року в приміщенні нотконтори приватного нотаріуса ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_2 підписала договір позики в сумі 108800 доларів США., з яких на руки отримала 80000 доларів США та договір іпотеки, предметом якого була квартира позивачки. Відповідач отримав від неї право установчі документи на квартиру та технічний паспорт.

В ході вивчення наданих до підпису документів, позивачка ОСОБА_2 та її чоловік випадково виявили договір комісії з незнайомим їм ОСОБА_7, з якого вбачався намір продажу квартири, зазначили, що такого наміру не мають, ОСОБА_7 - не знають.

Відповідач, усвідомлюючи, що йому не вдалося отримати договір комісії шляхом приховування від потерпілої факту його підписання, і не бажаючи відмовлятися від злочинного наміру, повідомив позивачці неправдиві відомості про те, що договір комісії є додатковою умовою видачі їй позики, що це формальність та його перестраховка, та пообіцяв не використовувати цей договір комісії. Повіривши відповідачу, позивачка підписала і цей договір.

Позивачка з 2009 року почала виконувати умови договору позики. Не чекаючи виконання нею своїх зобовязань в повному обсязі, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 отримали необхідні документи для подальшої реалізації квартири, не отримавши прямої згоди на це позивачки, шляхом використання договору комісії, уклавши між собою договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, внаслідок чого вона вибула з власності потерпілої, позивачки ОСОБА_2

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2016 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання недійсним договору комісії, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.170-174).

На спростування висновків суду і доводів, викладених в поясненнях та відзиву представника позивача на апеляційну скаргу, слід зазначити про таке.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не надала доказів обману під час укладення договору позики, отримала грошові кошти, в подальшому виконувала оспорюваний договір.

Посилання в рішенні суду на висновки викладені у вироку та рішенні суду, то з їх змісту не вбачається, що судами встановлено факти обману під час укладення договорів позики, іпотеки, та додаткової угоди.

У вироку йдеться лише про намір заволодіння квартирою ОСОБА_2 без її волевиявлення шляхом укладення договору комісії, у рішенні суду від 9 грудня 2016 року мова йде про визнання недійсним договору комісії укладеного 26.12.2008 між ОСОБА_2А та ОСОБА_5 та договору купівлі продажу квартири, тобто суди розглядали справи і встановлювали обставини щодо укладення інших договорів, які не є предметом розгляду даної справи.

Судова колегія не вбачає підстав для визнання оскаржуваних договорів недійсними .

Суд першої інстанції дійшов висновку, який не відповідає обставинам справи, що згідно п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 6 грудня 2017 року - скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 сплачений судовий збір у розмірі 4533 (чотири тисячі пятсот тридцять три) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1

Повний текст постанови

складено 5квітня 2018 року