Справа № 229/3956/18
Провадження №2/229/1079/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Дружківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 03.02.2016року, та після смерті батька ОСОБА_4, який помер 04.10.2017року, тривалістю 6 місяців з дня набуття чинності рішення суду.

Обґрунтовує вимоги таким. 03.02.2016р померла його мати ОСОБА_3, 12.10.2017р помер його батько ОСОБА_4 Після їх смерті відкрилася спадщина у виглідя квартири, розташованої за адресою смт. Олексієво-Дружківка, м.Дружківки Донецької області, вул. Бабушкіна , 13/12.

Фактично батько при житті прийняв спадщину після смерті матері, оскільки був зареєстрований та мешкав з нею за вказаною адресою.

На час смерті батька він проживав в м. Вінниці за місцем мешкання батьків дружини, куди вони виїхали з початку АТО. Лише в липні 2018року він повернувся до м.Бахмут і одразу звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, та запропонував звернутися до суду.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018р відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку позовного провадження. (а.с.12-13)

Ухвалою суду від 24 вересня 2018року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. (а.с.20)

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що він зі своєю сімєю проживав у м.Бахмуті. У звязку з проведенням АТО його сімя вимушена була покинути свій будинок та виїхати у Вінницьку область с. Іванівське на батьківщину його дружини. Проживали в селі до липня 2018року. Через скрутний матеріальний стан не мали можливості приїздити до м.Дружківки. Його мати померла у 2016році, а батько помер у жовтні 2017року. Батьки були власниками квартири . Оскільки батько продовжував проживати в квартирі після смерті матері, а він є єдиним спадкоємцем, він не приймав спадщину після смерті матері. Після смерті батька він пропустив строк для подачі заяви, оскільки мешкав в іншому місті, не мав матеріальної можливості приїхати до м.Дружківки. Просить його позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Проти задоволення позову не заперечують. (а.с.23)

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст.. 1261 ЦК України).

Згідно із частинами 1,3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4)

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 03.02.2016року (а.с.6)

Судом встановлено, що після смерті матері позивача ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді частки квартири, яка розташована по вул. Бабушкіна, смт. Олексієво-Дружківка , м.Дружківки. (а.с.8)

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 , її чоловік ОСОБА_4 проживав разом з нею по вул. Бабушкіна,13/12 смт. Олексієво-Дружківка і не заявляв про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті дружини ОСОБА_3 (а.с.27-31).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов"язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач не проживав постійно із спадкодавцем ОСОБА_3 , відповідно мав подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері, але не подав, обґрунтовуючи в судовому засіданні такі дії тим, що в квартирі залишився проживати його батько ОСОБА_4, чоловік померлої ОСОБА_3

Отже ОСОБА_4 , який постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, є таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_4 помер 04.10.2017року (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована по вул. Бабушкіна,13/12 смт. Олексієво Дружківка, м.Дружківки Донецької області (а.с.7-8).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 позивач звернувся до нотаріуса 28 серпня 2018року. У прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька позивачеві відмовлено у звязку з пропущенням строку (а.с.39-43)

Позивач не подав до нотаріуса у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої дії тим, що проживав в іншому населеному пункті та не мав матеріальної можливості як приїхати до м.Дружківки для звернення до нотаріуса, так і надіслати поштою засвідчену заяву до нотаріуса.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є дружиною позивача, підтвердила в судовому засіданні, що через АТО, вони виїхали в 2014році у м.Вінницю, де проживали у будинку її батьків у с. Іванівське.

За положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст.65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

При цьому ст.64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса через тяжкий матеріальний стан, викликаний переселенням в іншу місцевість у звязку з АТО, та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач проти задоволення позову не заперечує, є підстави для задоволення позовних вимог з визначенням ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в позові просить визначити йому додатковий строк тривалістю у шість місяців, однак нічим не обґрунтував таку тривалість, а тому суд вважає, що для подачі нотаріусу заяви є достатнім строк у три місяці.

Позивач також в позові просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, проте судом встановлено, що частку квартири, яка належала ОСОБА_3 фактично успадкував її чоловік ОСОБА_4 Суд прийшов до висновку про визначення позивачеві додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , що є достатнім заходом для захисту права позивача.

При таких обставинах, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо надання йому додаткового строку тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , тому в цій частині необхідно відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 10-14,76-81,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_2, ІПН 0, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2017року в смт. Олексієво-Дружківка, м.Дружківка Донецької області, три місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 08 листопада 2018року.

Суддя: Т.Л. Панова

Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2018р.

Суддя: Т.Л. Панова