Дата документу 04.04.2018 Справа № 2-2337/11
Провадження № 4-с/554/51/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

за участю представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши скаргу голови правління ПАТ «Полтава-банк» ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Голова правління ПАТ «Полтава-банк» ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на рішення старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3, в якій прохав визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.02.2018 року, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 52739028.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 26.03.2018 на адресу Банку з Шевченківського ВДВС надійшов лист від 26.02.2018 р. з виконавчим листом № 2-2337/11 та Постановою від 26.02.2018 р. винесеною старшим державним виконавцем Токарь К. М. у ВП № 52739028 про повернення виконавчого документа стягувану. В зазначеній постанові вказано, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, не розшукано. Встановити фактичне місце проживання боржника не вдалося. Майна, на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено. Джерела отримання доходів боржником встановити не вдалося, тому виконавчий документ слід повернути стягувачу. З постановою державного виконавця заявник не погодився, тому звернувся до суду зі скаргою.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримав, прохав її задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з»явилася. Від начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 надійшли заперечення, в яких він прохав розглядати скаргу без представника ВДВС та в задоволенні скарги відмовити, оскільки державним виконавцем направлені запити до реєструючих право власності установ для виявлення зареєстрованого за боржником майна та до ДПС, ПФУ для виявлення рахунків боржника та джерел доходів. Згідно отриманих відомостей встановлено, що рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстроване, рахунки у банківських установах відсутні, на обліку у ПФУ не перебуває, джерела отримання доходів відсутні. За результатами неодноразових виходів на місце, з метою опису та арешту майна боржника, потрапити до помешкання не вдалося, виклики на ім»я боржника поверталися за закінченням терміну зберігання. Посилався на застосування ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в старій редакції», на підставі якої був повернутий виконавчий лист. Прохав врахувати судову практику, згідно якої за аналогічних обставин в задоволенні скарги було відмовлено.

Боржник ОСОБА_6»ях Т.В. у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с.65).

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 19.12.2011 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі №2-2337/11 були задоволені позовні вимоги ПАТ «Полтава-Банк» про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Полтава-банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 5 686 грн.39 коп. (а.с. 46-48).

02.07.2012 року на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист №2- 2337/11 про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості у сумі 5 686 грн. 39 коп.(а.с.56), який був направлений на виконання до Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області від 26.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа ВП № 52739028.

26.02.2018 року старшим державним виконавцем Токарь К.М. винесено постанову ВП № 52739028 про повернення виконавчого документу стягувачеві у якій зазначено, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, не розшукано. Встановити фактичне місце проживання боржника не вдалося. Майна, на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено. Джерела отримання доходів боржником встановити не вдалося, тому виконавчий документ на підставі п. 5 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) слід повернути стягувачу (а.с. 55).

Вказана постанова про повернення виконавчого документу на адресу ПАТ «Полтава-Банк» надійшла 26.03.2018 року разом з виконавчим листом №2-2337/11 (а.с. 59).

Згідно даних, розміщених на сайті Укрпошти, та копії конверту з переліком вихідних номерів, зазначений лист працівниками ВДВС був направлений на адресу Банку лише 23.03.2018 року (а.с. 60).

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами.

Перелік прав та обов'язків державного виконавця визначений ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», частиною 1 якої передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Проаналізувавши викладене, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем вчинені не в повному обсязі виконавчі дії, виходячи з наступного.

Так, державним виконавцем не встановлено майно боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб, звернення стягнення на яке могло бути реалізовано в порядку ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також державний виконавець не скористався своїм правом, передбаченим п.3 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Не звертався останній до суду і з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб, що передбачено п.13 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, ним не дотримано вимог ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо періодичних перевірок у визначені Законом строки щодо виявлення рахунків боржника (не рідше ніж один раз на два тижні), щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (не рідше ніж один раз на три місяці). Надані копії документів з виконавчого провадження № 52739028 свідчать, що вказані виконавчі дії проводилися з порушенням строків, встановлених ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, на виконання постанови про арешт коштів боржника від 04.04.2017 року повернулися відповіді з банків про відсутність рахунків на ім»я боржника, повторно інформація щодо наявності банківських рахунків не з»ясовувалася, хоча повинна була перевірятися не рідше одного разу на два тижні.

Рідше ніж один раз на три місяці перевірялася і інформація щодо нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, його доходів.

Таким чином, суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.02.2018 року ВП № 52739028 винесена передчасно, оскільки державним виконавцем проведено не всі виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа № 2-2337/11 виданого 02 липня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», які він має право виконувати.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

Судом критично оцінюється посилання суб»єкта оскарження на застосування до даних правовідносин норм ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції), оскільки дана норма втратила чинність, а так як виконавче провадження відкрито та виконувалося в період дії Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції від 02.06.2016 року, повернення виконавчого листа здійснювалося відповідно до ст. 37 Закону, про що власне і зазначено в самій постанові.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів скарги вбачається, що державним виконавцем було допущено порушення вказаної норми, оскільки постанова про повернення виконавчого документу від 26.02.2018 року була направлена стягувачу лише 23.03.2018 року (а.с.58-60).

Відповідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби,

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 353, 354, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу голови правління ПАТ «Полтава-банк» ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_6»ях ОСОБА_8 задовольнити.

Визнати Постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 26.02.2018 року, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 52739028 неправомірною.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС ГТУЮ м. Полтави ОСОБА_3 № 52739028 від 26 лютого 2018 року про повернення виконавчого листа № 2-2337/11

Виконавчий лист № 2-2337/11 повернути для виконання до Шевченківського ВДВС ГТУЮ м. Полтави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І. Савченко