Справа № 188/1793/17
Провадження № 2/188/109/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , третя особа - відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на спадкове майно ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся ся до суду з даним позовом про визнання права власності на спадкове майно - земельні ділянки та зазначає , що ІНФОРМАЦІЯ_1 р., помер спадкодавець - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 06.08.2014 р., серії НОМЕР_2), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді:

земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,2500 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господірських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 09.12.2009 р.;

земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5 площею 0,1000 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 09.12.2009 р.

Згідно зі Звітами про експертну грошову оцінку земельних ділянок від 19.12.2017 року їх загальна (сукупна) вартість складає 89 320,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

За життя ОСОБА_2, склав заповіт, згідно з яким усе належне йому майно заповів позивачу, що підтверджується рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 р., по справі №188/987/15-ц, яке 21.09.2015 року набрало законної сили.

Позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.11.2015 року №813. Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач успадкував житловий будинок за адресою вул. Калініна, №22, с. Мар'їна Роща Петропавлівського району Дніпропетровської області.

14.12.2017 р. позивач звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилася після померлого ОСОБА_2.

Таким чином, позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_2

Щодо спірних земельних ділянок кадастровий номер НОМЕР_3 та НОМЕР_5 для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, а також ведення особистого селянського господарства, згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2017 р., завідувач Петропавлівської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у зв'язку з неподанням оригіналів правовстановлюючих документів - Державних актів на право власності на земельну ділянку, які спадкодавцем дійсно було втрачено.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Однак, не зважаючи на втрату оригіналу правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку - гр. ОСОБА_2, був належним власником спірних земельних ділянок, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку від 09.12.2009 р., серії НОМЕР_6, та серії НОМЕР_4, а також листом Відділу у Петропавлівському районі Держгеокадастру в Дніпропетровській області.

Від спадщини у вигляді спірних земельних ділянок позивач не відмовляється, спадщину прийняв, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки та розпоряджатися житловим будинком та городом, що на них знаходяться, не має змоги у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (державних актів на право власності на земельну ділянку), у зв'язку з чим змушений звернутися до суду.

Спадкове майно знаходиться на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка на дату підписання позову перебуває у процесі припинення у зв'язку з її приєднанням з 01.01.2018 року до Миколаївської об'єднаної територіальної громади.

Таким чином, оскільки Петрівська сільська рада з 01.01.2018 року буде припинена як юридична особа, а функції органу місцевого самоврядування на території, де розташоване спірне нерухоме майно, переходять починаючи з вказаної дати до Миколаївської сільської ради - отже відповідачем по даній справі має виступати саме Миколаївська сільська рада.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по даній справі складає 1280 грн., = 640 грн., (судовий збір за 1-шу земельну ділянку) + 640 грн., (судовий збір за 2-гу земельну ділянку).

Позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж Відповідача (Відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 263-264 ЦПК України, просить суд :

1) Визнати за гр. ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), як спадкоємцем за заповітом, право власності на:

земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,2500 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою вул. Калініна, №22, с. Мар'яна Роща, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 09.12.2009 р., спадкодавцеві - ОСОБА_2, який помер згідно свідоцтва про смерть від 06.08.2014 р., серії НОМЕР_2;

земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 площею 0,1000 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 09.12.2009 р., спадкодавцеві - ОСОБА_2, який помер згідно свідоцтва про смерть від 06.08.2014 р., серії НОМЕР_2.

2) Витрати по сплаті судового збору залишити за Позивачем.

У судове засідання сторони не з'явилися. Надали суду заяви в яких просять суд справу заслухати у їхню відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач позов визнає .

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. дійсно помер ОСОБА_2 ( свідоцтво про смерть серії І-КИ № 589643) . Померлому ОСОБА_2 на праві приватної власності належали дві спірні земельні ділянки , а саме :

- земельна ділянка , кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,2500 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою вул. Калініна, №22 с. Мар'їна Роща Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 09.12.2009 р.;

- земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_5 площею 0,1000 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства за адресою вул. Калініна, №22 с. Мар'їна Роща Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 09.12.2009 р.

Згідно зі Звітами про експертну грошову оцінку земельних ділянок від 19.12.2017 року їх загальна (сукупна) вартість складає 89 320,00 грн.

Факт родинних відносин померлого ОСОБА_2 з позивачем підтверджується рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2015 р. та постановою державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори від 14.12.2017 р.

Свідоцтвом про право на спадщину , виданого 18.11.2015 р. державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори , зазначається , що позивач успадкував після смерті ОСОБА_2 житловий будинок , який знаходиться в АДРЕСА_1

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38444135 від 23.09.2014 р. вбачається , що ОСОБА_2 дійсно робив заповіт ( номер в реєстрі нотаріальних дій 655).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2015 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщину задоволено. Даним рішення позивачу було надано строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер 06.08.2014 р.

У постанові державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори від 14.12.2017р. зазначається , що свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 на земельну ділянку , яка розташована по АДРЕСА_1 не може бути видано по тій причині , що у спадкоємця ( позивача ) відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначені земельні ділянки .

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Крім того , за ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину .

Отже , через втрату правовстановлюючого документа ( вищезазначених державних актів на право приватної власності на землю ) позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковувані земельні ділянки, які належала за життя його діду і це є об'єктивною обставиною та позбавляє його, як спадкоємця, можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , суд , посилаючись на вимоги ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України вважає , що є достатні підстави для поновлення порушених прав позивача.

Також обставина втрати правовстановлюючого документу позбавляє позивача в даній справі довести факт видачі державного акта про право власності на земельну ділянку та своє право на це нерухоме майно, оскільки процедура видачі дубліката державного акта при втраті або псуванні оригіналу була закріплена Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», який втратив чинність 23.08.2013 року. Таким чином, виготовлення дубліката державного акту на даний час не передбачене законом. Тому обраний позивачем спосіб захисту своїх прав суд вважає обґрунтованим.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надав достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов.

Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.328,1225, 1268 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , третя особа - відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на спадкове майно - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Визнати за гр. ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,2500 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 09.12.2009 р., спадкодавцеві - ОСОБА_2, який помер згідно свідоцтва про смерть від 06.08.2014 р., серії НОМЕР_2.

Визнати за гр. ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 площею 0,1000 га., на території Петрівської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 09.12.2009 р., спадкодавцеві - ОСОБА_2, який помер згідно свідоцтва про смерть від 06.08.2014 р., серії НОМЕР_2.

У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. П. Полубан