№ 336/6603/17
провадження № 2/336/502/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

29 березня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи. В позові зазначив, що будинок № 228 по вул..Тімірязєва в м.Запоріжжі належить йому на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Відповідач по справі дядько позивача, який зареєстрований в будинку з 22.05.1975 р., але з січня 2014 р. в будинку фактично не проживає, місце перебування ОСОБА_2 позивачу не відомо.

За позовом ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст.16, 391 ЦК України, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком № 228 по вул.Тімірязєва в м.Запоріжжя.

Ухвалою судді від 25.01.2018 р. було відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 06.03.2018 р.

06.03.2018 р. розгляд справи було відкладено на 29.03.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду повторно не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2014 р. ОСОБА_1 належить 31/100 частина житлового будинку № 228 по вул.Тімірязєва в м.Запоріжжя (а.с.13).

У згаданому житловому будинку зареєстрований відповідач по справі (а.с.21).

ОСОБА_2 за місцем реєстрації не мешкає з 2014 р., що підтверджено довідкою від 09.11.2017 р. про не проживання (а.с.14).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування належною позивачеві часткою житлового будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (м.Запоріжжя, м.Запоріжжя, вул..Тімірязєва, 228, РНОКПП не відомий) таким, що втратив право користування 31/100 частками будинку № 228 по вул..Тімірязєва в м.Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк