У Х В А Л А

13 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого-судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., з участі заявника ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 212/10834/14-ц, 2/212/571/15 за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання.

Не погоджуючись із винесеним судовим рішенням, 23.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування якої вказав, що не був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, тому ухваленим заочним рішенням порушені його права, оскільки судом були дослідженні докази лише надані позивачем. Про ухвалене рішення дізнався лише 14.11.2017 року, через державного виконавця, тому вважає, що строк звернення з заявою до суду ним не пропущено.

У судовому засідання ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримав, посилаючись на підстави зазначені у заяві та просив скасувати заочне рішення.

Представник Національної академії внутрішніх справ до суду не прибув, про час та місце розгляду заяви сповіщався своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, що не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суд, заслухавши доводи заявника, проаналізувавши обставини справи, дійшов наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 228 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції чинній на момент подання заяви, тобто в редакції процесуального закону, який діяв до набрання чинності Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи убачається, що судові повістки двічі направлялись на адресу відповідача з повідомлення про розгляд справи та повертались на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що слугувало підставою постановлення заочного рішення (а.с. 47-51).

З матеріалів справи убачається, що копія заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2015 року була направлена на адресу відповідача та до суду повернулось поштове повідомлення про вручення вказаного рішення 06.02.2015 року (а.с. 58).

За вимог ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); не подача відзиву (заперечень за ЦПК України, що діяв до 15.12.17 р.) з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

27.01.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено вище вказане заочне рішення. Як свідчать матеріали справи, про день та час розгляду даної справи відповідач повідомлявся, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем їх проживання (АДРЕСА_1).

Крім того, в матеріалах справи міститься поштове повідомлення, згідно якого 11.02.2015 року отримано заочне рішення за вказаною адресою. З огляду на те, що відповідач зареєстрований за цією адресою, мається відмітка про отримання ОСОБА_1 судового рішення, тому суд вважає, що відповідач отримав його відповідну копію саме 11.02.2015 року, проте не скористався своїм правом на його перегляд у встановлені законом строки.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд керувався як підставами можливості ухвалення такого рішення у відповідності до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, які не передбачають встановлення або не встановлення судом поважності або неповажності неявки відповідача, так і процесуальними строками для ухвалення рішення. Тобто визначальним моментом заочного розгляду справи є лише належне повідомлення відповідача.

Судом, який ухвалював рішення, визначено пріоритетним право позивача на захист його інтересів, способом, визначеним ст. 4 ЦПК України із застосуванням принципу диспозитивності, визначеним ст. 11 ЦПК України, над обставинами не явки відповідача та/або його представника.

Суд не дає оцінку доказам, що долучені до заяви про перегляд заочного рішення, оскільки обставини на які посилається відповідач не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення. У зв'язку з викладеним, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення, без задоволення, питання про поновлення строку на подачу заяву відповідачем не ставилось.

Ухвалюючи про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд у відповідності до ч. 4 ст. 287 ЦПК України вважає за необхідне роз'яснити відповідачу право на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду у загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. ст. 284-288, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року у цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О. Н. Борис

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2018 року.