Справа № 388/1303/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
28.02.2018 року Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Степанов С.В.,
при секретарі Лінській Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання зсилаючись на наступне.
В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлявся про що свідчить повернуте поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про розгляд справи належним чином повідомлялась про що свідчить повернуте поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, на адресу суду ніяких заяв не надходило.
Третя особа - приватний виконавець округу Кіровоградської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про розгляд справи належним чином повідомлялась про що свідчить повернуте поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, на адресу суду ніяких заяв не надходило.
За таких підстав, суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку з наступного.
Із копії заяви від 18.04.2017р. слідує, що ПАТ «Перший Український ОСОБА_2» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.16).
Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності з відміткою стягувача про непогашення заборгованості); оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримувала від позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.
Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справ, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 352, 354, 355, ЦПК України, суд , -
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 понесений ним судовий збір в розмірі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_8