ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/1058/18

провадження № 22-ц/4809/174/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

учасники справи :

позивач ОСОБА_1,

відповідач Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут",

представник відповідача за довіреністю - ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2018 року у складі судді Гармаш Т.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СП ТОВ "Світловодськпобут" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до СП ТОВ "Світловодськпобут" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Зазначав, що він працював у СП ТОВ "Світловодськпобут" на посаді начальника відділу охорони праці. Відповідно до наказу № 146/к від 23 листопада 2016 року його було звільнено на підставі частини 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільненні СП ТОВ "Світловодськпобут" не провів з ним повного розрахунку. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 17 січня 2018 року, яке набрало законної сили, на його користь стягнуто з СП ТОВ "Світловодськпобут" заборгованість за листком непрацездатності та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 24 червня 2017 року по 30 жовтня 2017 року в розмірі 16571 грн. 75 коп.

Повний розрахунок здійснено відповідачем 17 січня 2018 року. Вважає, що на його користь має бути стягнута сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 30 жовтня 2017 року по день фактичного розрахунку. Просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіткок за час затримки розрахунку у сумі 14022,25 грн. за період з 31 жовтня 2017 року по 16 січня 2018 року (а.с. 2-3).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2018 року позов задоволено, розполілено судові витрати. Суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та доведеним, з вини відповідача не були виплачені позивачеві розрахункові суми, спір про розмір належних до виплати позивачу сум коштів, був відсутній (а.с. 37-39).

В апеляційній скарзі СП ТОВ "Світловодськпобут" просить скасувати рішення суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що в діях СП ТОВ "Світловодськпобут" відсутня вина щодо невиплати позивачу заборгованості по лікарняному листку в сумі 473 грн. 82 коп., оскільки підприємство вживало заходи, спрямовані на виконання свого зобов'язання перед працівниками та недопущення порушення прав. Причиною несвоєчасної виплати стало накладення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області було накладення арешту на рахунок цільового призначення, відкритий у Світловодському ЦВ ПАТ «Укрінбанк» для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності (а.с. 31-32).

Відзив на апеляційну скаргу позивач не надав.

Ухвалою судді Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2018 року в складі судді Єгорової С.М. відкрито апеляційне провадження (а.с.64-65).

У звязку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду, 08 жовтня 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_3, 16 жовтня 2018 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи (а.с.69,70).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року в складі головуючого-доповідача ОСОБА_3, суддів Авраменко Т.М., Черненка В.В. справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи (а.с.71).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач працював у СП ТОВ «Світводськпобут» на посаді начальника відділу охорони праці. Наказом №146/ к від 23 листопада 2016 року був звільнений на підставі ч.3 ст.38 КЗпП.

Розрахунок в день звільнення з ним не було проведено. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за затримку розрахунку при звільненні стягнуто за період з 23 листопада 2016 року по 16 грудня 2016 року середній заробіток сумі 4079,20 грн..

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 червня 2017 року, яке набрало законної сили, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2017 року змінено в частині стягнення з СП

«Світловодськпобут» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнуто на користь позивача з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 6079,20 грн..

Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідно до довідки підприємства від 25 січня 2017 року позивачу на час звільнення не були виплачені всі нараховані суми, в тому числі і заборгованість по лікарняним в сумі 473,82 грн.. Ці кошти не були виплачені відповідачем позивачу і на час розгляду справи апеляційним судом станом на 22 червня 2017 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 24 червня 2017 року по 30 жовтня 2017 року в сумі 16 571 грн.75 коп..

Рішенням суду встановлено, що перебуваючи у трудових відносинах з СП ТОВ «Світловодськпобут», в період з 08 по 18 вересня 2015 року ОСОБА_1

Л.Ю. перебував на лікарняному.

Згідно протоколу № 9 засідання комісії із соціального страхування СП «Світловодськпобут» від 30 вересня 2015 року лікарняний підлягав 100 % оплаті в сумі 1061 грн.94 коп., з яких 482 грн.70 коп. підлягали до оплати підприємством, а 579 грн.24 коп. Фондом соціального страхування.

За заявою-розрахунком СП «ТОВ «Світловодськпобут» від 09 жовтня 2015 року, Фондом кошти на фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, в тому числі ОСОБА_1

Ю., 19 жовтня 2015 року перераховано на розрахунковий рахунок в ПАТ «Укрінбанк», який було арештовано постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області.

25 березня 2016 року решт з рахунків СП ТОВ «Світловодськпобут» було знято, проте належні позивачу на день звільнення 23 листопада 2016 року кошти, не були виплачені.

Платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 16 січня 2018 року підтверджується, що заборгованість по лікарняному виплачена ОСОБА_1

Л.Ю. лише 17 січня 2018 року.

Вказаними рішеннями суду першої та апеляційної інстанції було встановлено, що спір щодо заборгованості між сторонами був відсутній. Також встановлено, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 в період роботи в СП ТОВ «Світловодськпобут» складав 254 грн.95 коп.(а.с.4-6).

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обовязку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення правана оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

В п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Таке ж роз'яснення цієї норми права, надав і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що час затримки розрахунку становить з 31 жовтня 2017 року до 16 січня 2018 року включно, тобто 55 робочих днів.

Суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що позивач не провів розрахунку з позивачем у день звільнення, тому наявні правові підстави для застосування статті 117 КЗпП України та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку в сумі 14022 грн.25 коп. (жовтень 2017 року 1 р.д., листопад 2017 року 22 р.д., грудень 2017 року 21 р.д., січень 2018 року 11 р.д.; 55 р.д.х 254 грн.95 коп.= 14022 грн.25 коп.) .

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутня вина підприємства у невиплаті позивачу при звільненні лікарняних, є безпідставними, оскільки наявність вини відповідача встановлена рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 червня 2017 року, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року та постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року, якими встановлено, що арешт з рахунків СП ТОВ «Світловодськпобут», в тому числі з р/р 056, на який Фондом соціального страхування були перераховані кошти застрахованим особам, в тому числі і ОСОБА_1, було знято 25 березня 2016 року, проте на час звільнення належні позивачу кошти не були виплачені.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 03.07.2013 року № 6-64 цс 13 відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про незастосування судом співмірності при вирішенні питання про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 червня 2017 року, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року та постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року встановлено, що між позивачем та відповідачем був відсутній спір про розмір належних ОСОБА_1 до виплати коштів при звільненні, тому правові підстави для зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку після його звільнення, відсутні.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і відповідно до ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для покладення на відповідача відповідальності за затримку остаточного розрахунку при звільненні.

Висновки суду відповідають обставинам справи і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування не встановлено, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374,ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2018 року, зупиненого ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2018 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

ОСОБА_4