єдиний унікальний номер справи 531/1903/18
номер провадження 4-с/531/10/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

скаржника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

начальника Карлівського РВ

ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами з тих підстав, що на підставі зазначеної постанови на скаржника було встановлено тимчасове обмеження у праві курування транспортними засобами в межах ВП №44022480. ОСОБА_1 не погоджується з вказаною постановою, оскільки він з 01 серпня 2011 року офіційно не працює. 27 вересня 2013 року уклав другий шлюб, від якого має сина ІНФОРМАЦІЯ_1. Дружина не працює за станом здоровя дитини. Власного житла а ні скаржник, а ні його дружина не мають, тому вимушені винаймати житло. ОСОБА_1 є єдиної особою, яка утримує родину. Також зазначив, що він має аліментні зобовязання перед донькою від першого шлюбу. Постійної роботи не має і змушений виконувати разові роботи з перевезення вантажу. Єдиним професійним досвідом є професія водія, а отже, обмеження його у праві керування транспортними засобами фактично позбавить можливості утримувати родину та сплачувати аліменти за рішенням суду на дочку від першого шлюбу. В звязку з викладеним, скаржник просить скасувати постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення скарги лише в тому разі, якщо боржник повністю погасить заборгованість по аліментах.

Начальник Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги з підстав, викладених у запереченні.

Вислухавши скаржника, державного виконавця, дослідивши додані до скарги матеріали та матеріали додані до заперечення, суд приходить до наступних висновків.

До скарги, як і до заперечення не було додано копії оскаржуваної постанови, але в той же час начальником Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області не заперечувалось її існування.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, для чого зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положення ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлюють, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Тобто, державним виконавцем, після встановлення заборгованості в розмірі 23616,05 грн. (розрахунок від 06 вересня 2018 року), при ухваленні оскаржуваної постанови, дотримані вимоги закону в повному обсязі.

Згідно ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у звязку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Скаржник, в свою чергу, не надав суду доказів, які б унеможливлювали застосування до нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Його твердження про те, що встановлення обмеження його у праві керування транспортними засобами позбавить його основного джерела засобів для існування, не заслуговують на увагу, оскільки, в ст. 1 ЗУ «Про громадянство України» міститься визначення терміну «законні джерела існування», а саме: законні джерела існування - заробітна плата, прибуток від підприємницької діяльності або власності, пенсія, стипендія, аліменти, соціальні виплати та допомога, власні фінансові заощадження або фінансова допомога від членів сімї, інших фізичних та юридичних осіб, що мають законні доходи.

Відсутність законних джерел існування скаржника підтверджуються наданими до заперечення: відповіддю ДФС України № від 05 листопада 2018 року; відповіддю ПФ України № від 06 листопада 2018 року; витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 27 листопада 2018 року.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 07 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя