Ухвала

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 2218/8658/2012

провадження № 61-16675ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4;

боржник - Приватне акціонерне товариство «Фірма «Хмельницькбуд»,

суб'єкт оскарження - державний виконавець першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтояров Анатолій Миколайович,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року у складі судді Палінчака О. М. та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 06 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Костенка А. М., Грох Л. М., Ярмолюка О.І.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтоярова А. М. від 08 вересня 2017 року, якою закінчено виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа від 26 листопада 2013 року № 2218/8658/2012, у зв'язку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника.

Скарга обґрунтована тим, що зазначена постанова державного виконавця є незаконною та необґрунтованою, оскільки державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом примусових заходів для виконання рішення суду, зокрема не забезпечено примусове входження до блоку гаражів НОМЕР_1 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, державний виконавець прийшов до безпідставного висновку, що гаражного блоку НОМЕР_1 не існує і Приватне акціонерне товариство «Фірма «Хмельницькбуд» (далі - ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд») ним не володіє, оскільки такий висновок був спростований під час розгляду справи в суді, зокрема в ухвалі Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2016 року надано дозвіл державному виконавцю Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Чайковському О. В. на примусове входження до блоку НОМЕР_1 двох гаражів, обладнаних чотирма гаражними дверима, по АДРЕСА_1, які належали ПрАТ «Хмельницькбуд» із таким висновком погодився суд апеляційної та касаційної інстанції. Також, сам боржник спростовував твердження про відсутність існування блоку гаражів НОМЕР_1 коли звертався до суду із клопотанням про відстрочку виконання судового рішення, при цьому посилався, що спірне майно перебуває в оренді.

За таких обставин, ОСОБА_4 просив скасувати постанову державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтоярова А. М. від 08 вересня 2017 року та повернути виконавчий лист для проведення примусових виконавчих дій.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 08 вересня 2017 року державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтоярова А. М. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» залишено без задоволення, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року залишено без змін.

У лютому 2018 року ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 06 лютого 2018 року, у якій заявник просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником гаражного блоку НОМЕР_1 (два гаражі на три двері) загальною площею 120,2 кв. м по АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06 листопада 2013 року, зобов'язано ПрАТ «Хмельницькбуд» усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_4 належним йому блоком гаражів НОМЕР_1 загальною площею 120,2 кв. м по АДРЕСА_1.

26 листопада 2013 року на підставі указаного рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист № 2218/8658/2012, що з грудня 2013 року перебуває на примусовому виконанні Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року в справі № 2218/8658/12 за скаргою ОСОБА_4 на дії та рішення державного виконавця, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року, встановлено, що постановою державного виконавця від 19 серпня 2014 року призначено для участі у цьому виконавчому провадженні спеціаліста ОСОБА_8, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, для надання письмового висновку про визначення місця знаходження блоку гаражів НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей) загальною площею 120,2 кв. м по АДРЕСА_1.

Актом державного виконавця від 20 серпня 2014 року та висновком спеціаліста ОСОБА_8 встановлено, що місцезнаходження блоку гаражів НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей) загальною площею 120,2 кв. м по АДРЕСА_1 залишається незмінним, однак на момент огляду блок гаражів НОМЕР_1 обладнаний не трьома, а чотирма гаражними дверима.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 12 липня 2016 року, надано дозвіл державному виконавцю Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на примусове входження до блоку НОМЕР_1 двох гаражів, обладнаних чотирма гаражними дверима, по АДРЕСА_1, які належали ПрАТ «Хмельницькбуд», для проведення виконавчих дій по виконавчому листу Хмельницького міськрайонного суду від 26 листопада 2013 року № 2218/8658/2012 про зобов'язання ПрАТ «Хмельницькбуд» усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні ОСОБА_4 вказаними гаражами.

На момент розгляду даної справи дана ухвала суду виконана не була.

Постановою державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтоярова А. М. від 08 вересня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2218/8658/2012, виданого 26 листопада 2013 року закінчено, оскільки виконання рішення суду без участі боржника не виявилося можливим.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 15 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню в разі надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з підстав неможливості виконання рішення суду без участі боржника винесена передчасно, оскільки державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги про те, що ПрАТ «Хмельницькбуд» не володіє і не користується майном, що належить ОСОБА_4, та про те, що гаражі НОМЕР_2,НОМЕР_3,НОМЕР_4,НОМЕР_5 загальною площею 97,6 кв. м і блок НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей) загальною площею 120, 2 кв. м є різними об'єктами нерухомості, спростовуються встановленими у справі обставинами.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову про закінчення виконавчого провадження,закасаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 06 лютого 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик