АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1191/18 Справа № 205/5420/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року

по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Накладено арешт на:

земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:0004 площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с/р Великобактянська, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

нежитлову будівлю (магазин) літ. А-1, А-1 приміщення № 1 поз. 1-16, загальною площею 402,0 кв.м., вхід у підвал літ. а, а, ганок літ. а2, споруди № 1-4, І-ІІ, що розташована за адресою: м. Дніпро, смт. Таромське, вул. Народна, буд. 7, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Задовольняючи заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро»про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що зазначені в заяві підстави може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Дніпро» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, що належать на праві власності ОСОБА_2, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:0004 площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с/р Великобактянська; нежитлову будівлю (магазин) літ. А-1, А-1 приміщення № 1 поз. 1-16, загальною площею 402,0 кв.м., вхід у підвал літ. а, а, ганок літ. а2, споруди № 1-4, І-ІІ, що розташована за адресою: м. Дніпро, смт. Таромське, вул. Народна, буд. 7.

Посилання Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» на те, що останній платіж направлений на погашення заборгованості перед банком було здійснено досить давно, що свідчить про неналежне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором та призводить у свою чергу до збільшення загального розміру заборгованості перед банком. Від добровільного погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовились, у звязку з чим Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Дніпро» просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», - за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Як розяснено п.4 цієї Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п. 7 цієї Постанови ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обгрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не зясовані всі обставини справи та не досліджено матеріали справи.

Таким чином, заява Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» про забезпечення позову не є вмотивованою та такою яка обґрунтована належними доказами, а також не наведено жодних доказів, в рахунок того, що ОСОБА_2 якимсь чином буде ухилятись від виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по справі.

Керуючись ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5