УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

06 листопада 2018 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року зазначену цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України з наступних підстав.

Виходячи з вимог п.п.4, 5, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син.

Проте, позивачем не зазначено в позовній заяві посилання на докази, що підтверджують факт проживання позивача з дітьми та перебування їх на її утриманні.

Крім того, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують факт навчання повнолітньої доньки та витрати, повязаних з її навчанням.

Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Крім цього, позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, у відповідності до вимог ст.198 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

При таких обставинах суддя вважає, що вказана позовна заява не може бути розглянута по суті, у зв`язку з чим позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 260 ЦПК України, ст. 199 Сімейного кодексу України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки поданої заяви в пятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху та розяснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Копію ухвали направити позивачу для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І.Майдан