Провадження: 2/484/34/18
Справа: 484/3957/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

складі: головуючого судді Закревського В.І.

секретаря судового засідання Ярославській С.Д.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Первомайськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватного підприємства «Сюіта» 2006», - про визнання зобов'язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд

В С Т А Н О В И В:

28.12.2016р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за участі третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: - Приватного підприємства «Сюіта» 2006», про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном та зобовязання вчинити певні дії, в котрій просила усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_5 на майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61, шляхом зобовязання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ІНВЕСТБАНК» (65125, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська, будинок 2 «Б», ) зняти обтяження, яке було накладено на підставі Іпотечного договору від 25.10.2012 року № 861. Зобовязати Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (65026, м. Одеса, вул. Польська, буд. 18, Свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю № 3811) зняти заборону та обтяження, а саме: виключити з державного реєстру іпотек запис від 25.10.2012 року про обтяження майна квартири, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61 внесений на підставі Договору іпотеки від 25.10.2012 року № 861 та виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 25.10.2012 року № 8429040 про заборону на нерухоме майно, а саме квартири, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61 внесений на підставі договору іпотеки від 25.10.2012 року.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 20.01.2015 року між ОСОБА_5 та Приватним підприємством «Сюіта 2006» було укладено Договір купівлі продажу (з договору завдатку та позички) квартири, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61 за № 219 від

20.01.2015року (далі за текстом - Квартира).

За умовами вказаного договору Квартира належала Приватному підприємству «СЮЇТА 2006», але за Іпотечним договором № 829 від 25.10.2012 року, укладеним між Приватним підприємством «СЮЇТА 2006» та ПАТ «Комерційний банк»ІНВЕСТБАНК» м. Одеси була передана в іпотеку.

Згідно п.2.5 даного Договору факт повного розрахунку підтверджується Договором про внесення змін укладеними сторонами в 10 (десятиденний) термін з дня внесення Покупцем всієї суми грошових коштів, який підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню і є невідємною частиною цього договору.

На виконання п. 2.5 Договору між сторонами ПП «Сюіта 2006» та ОСОБА_5 було укладено Договір про внесення змін до Договору купівлі - продажу квартири з елементами договорів завдатку та позики.

Відповідно до п. 1 даного Договору зазначено, що Продавець (ПП «Сюіта 2006») підтверджує факт повного розрахунку Покупця (ОСОБА_5М.) за продану квартиру № 61, яка розташована за адресою: м. Первомайськ, Миколаївської області, вулиця Трудової Слави, буд. 23 б.

На виконання та забезпечення зобовязань, укладених між ПП «Сюіта 2006» та ОСОБА_5 у формі Договору купівлі - продажу майна ПАТ «Комерційний банк» ІНВЕСТБАНК» було видано Гарантійний лист № 02/38 від 17.01.2015 року.

Відповідно до вказаного Гарантійного листа було зазначено, що ПАТ «Комерційний банк» ІНВЕСТБАНК» м. Одеси зобовязалось вчинити всі необхідні дії щодо зняття обтяжень, а саме:

-заборони за № 830, що накладена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 разом із посвідченням Іпотечного договору № 861 від 25.10.2012 року.

-іпотеки, накладеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 разом із посвідченням Іпотечного договору № 861 від 25.10.2012 р. вказаної квартири, після надання доказів покупцем, щодо повного виконання умов договору купівлі-продажу (сплати повної вартості квартири, що придбавається), а саме укладеного сторонами додаткового договору до договору купівлі - продажу № 219 від 20.01.2015 р. щодо до здійснення повного розрахунку та відсутність у сторін будь-яких претензій щодо його виконання.

Даний гарантійний лист за своєю правовою природою утворив зобовязання між Банком та позивачем та виникнення прав та обовязків. За ним позивач з одного боку повинна була сплатити за квартиру в повному обсязі, а з іншого боку банк після сплати грошових коштів вчинити дії щодо зняття заборон та спірної іпотечної заборони.

На підтвердження чинності зобовязання та Гарантійного листа вказує той факт, що банком як іпотекодержателем майна була надана згода на укладення Договору купівлі - продажу майна (квартири).

11 жовтня 2016 року ОСОБА_5М було повністю виконано взяте зобовязання шляхом сплати повної вартості квартири, цей факт підтверджується укладеним між ОСОБА_5 та Приватним підприємством «СЮЇТА 2006» Договором про внесення змін № 5117 від 20.10.2016 р., засвідченими приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6

02.11.2016 року Позивачем було направлено до ПАТ «Комерційний банк» ІНВЕСТБАНК» Заяву про зняття іпотечних зобовязань з квартири за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61 , з копіями документів, які є доказами повної сплати вартості квартири.

06.12.2016 року позивачем було отримано лист від ПАТ «Комерційний банк» ІНВЕСТБАНК» м. Одеси № 1872 від 24.11.2016 року, в якому позивачці відмовлено в знятті обтяжень. Мотивацією відмови є те, що ПП «СЮЇТА 2006» не повернуло кредит у повному обсязі, Іпотечний договір між ПП «СЮЇТА 2006» та ПАТ «Комерційний банк» ІНВЕСТБАНК» продовжує діяти та є чинним, а також, що Гарантійний лист № 02/38 від 17.01.2015 року ПАТ «Комерційний банк»ІНВЕСТБАНК» не є гарантією, передбаченою ст. 560 Цивільного кодексу України.

Даний лист суперечить попереднім діям ПАТ «Комерційний банк» ІНВЕСТБАНК» ( до червня 2016 року було знято з іпотеки 20 квартир у будинку за адресою Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б) та порушує права позивача.

Таким чином обтяження у формі заборони, накладеної на підставі Іпотечного договору № 861 від 25.10.2012 р. та іпотеки, накладеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 разом із посвідченням Іпотечного договору № 861 від 25.10.2012 року при наявності виконання зобовязання та умов гарантійного листа Банку свідчить про порушення права власності позивача та наявності умов, котрі перешкоджають вільно розпоряджатись та користуватись майном позивача.

У звязку з протиправними діями банку позивач вважає своє право порушеним та не має іншої можливості врегулювати даний спір не інакше як зверненням до суду шляхом подання позовної заяви до суду.

Враховуючи, що даний спір виник стосовно захисту права власності на квартиру, котра знаходиться в адміністративних межах м. Первомайська, Миколаївської області, - тому дана справа - у відповідності до ст. 144 ЦПК України ( що діяла на час звернення з позовом) підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

03.02.2017 р. до суду по даній справі надійшло клопотання від ОСОБА_1 про залучення її в якості правонаступника позивача у даний справі, поскільки первісним позивачем по даній справі являється її мати ОСОБА_5, котра 18.01.2017р. померла. Крім неї також спадкоємцями є чоловік померлої ОСОБА_7 та син померлої гоцуляк ОСОБА_8, які від прийняття спадщини відмовилися. Також до даного клопотання було надано докази на підтвердження викладених обставин.

Також 07.02.2017р. до суду від правонаступника позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про залучення співвідповідача ОСОБА_9, поскільки він є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «КБ»Інвестбанк» та відповідно уточнена позовна заява, в котрій відповідачем було вказано також ліквідатора ОСОБА_9

07.02.2017р. розгляд справи було зупинено до часу визначення кола правонаступників після смерті ОСОБА_5 , а 21.07.2017 року провадження по справі було відновлено.

21.07.2017р. від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла уточнююча позовна заява, в котрій вона уточнила свої позовні вимоги та просила:

- визнати Договір іпотеки, укладений між Приватним підприємством «Сюіта» та філією ПАТ«КБ «Інвестбанк» від 25 жовтня 2012 року за реєстровим № 861 припиненим у частині його дії на об'єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- зобовязати Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (65026, м. Одеса, вул. Польська, буд. 18, Свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю № 3811) зняти заборону та обтяження, а саме, - виключити з Державного реєстру іпотек запис від 25.10.2012 року про обтяження квартири, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61 внесений на підставі Договору іпотеки від 25.10.2012 року № 861 та виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 25.10.2012 року № 8429040 про заборону квартиру, а саме квартири, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61, внесений на підставі Договору іпотеки від 25.10.2012 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, надали згоду суду на ухвалення заочного рішення у справі.

Представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про початок ліквідації та представник відповідача до суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до суду не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 280 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача та представника позивача.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав:

Судом встановлено, що 20.01.2015 року між Позивачем та Приватним підприємством «Сюіта 2006» було укладено Договір купівлі продажу квартири (з елементами договору завдатку та позички), що був зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за номером 219.

Відповідно до п. 1.1 Договору зазначено, що Продавець в особі представника на виконання рішення учасника підприємства продає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) на умовах цього договору нерухомість: квартиру № 61 (шістдесят один), яка розташована за адресою: місто Первомайськ Миколаївської області, вулиця Трудової Слави, будинок 23б (двадцять три б). Квартира складається із 2 (двох) кімнат, загальною площею 54,7 кв.м., жилою площею 27 кв.м.

Згідно п. 2.1 Договору ціна квартири визначається за домовленістю сторін і складає 341492,00 (триста сорок одна тисяча чотириста девяносто дві гривні 00 копійок з урахуванням ПДВ.

Пунктом 4.1 Договору зазначено, що на момент укладення даного Договору на квартиру існують обтяження (заборона, іпотека), які виникли на підставі Договору, укладеного між Приватним підприємством «Сюіта 2006» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Інвестбанк» та посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 25.10.2012 року за реєстровим № 861. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» цей договір вчиняється за письмовою згодою Публічного акціонерного товариства «Інвестбанк».

17.01.2015 року з метою виконання зобовязання за умовами Договору Публічним акціонерним товариством «Комерційним банком «Інвестбанк» було надано гарантійний лист № 02/38, Відповідно до якого було зазначено, що ПАТ «Комерційний банк» Інвестбанк» в особі Філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк» у м. Одесі зобовязалось вчинити всі необхідні дії щодо зняття обтяжень, а саме: заборони за № 830, що накладена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 разом із посвідченням Іпотечного договору № 829 від 25.10.2012 року, іпотеки, накладеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 разом із посвідченням Іпотечного договору № 829 від 25.10.2012 року даної квартири, після надання доказів покупцем щодо повного виконання умов Договору купівлі-продажу (сплати повної вартості квартири, що придбавається), а саме укладеного сторонами додаткового договору до договору купівлі продажу № 5121 від 20.10.2016 року, щодо до здійснення повного розрахунку та відсутність у сторін будь-яких претензій щодо його виконання, рішення суду про визнання права власності за покупцем у разі ухилення продавця на вчинення дій, передбачених договором купівлі продажу.

На виконання п. 2.5 Договору та повного розрахунку за придбану квартиру сторонами було укладено Договір про внесення змін до договору купівлі продажу квартири (з елементами договорів завдатку, позички) посвідченого ОСОБА_6 приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області 20.01.2015 року за реєстровим номером № 219.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 316 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складаються із володіння, користування і розпорядження. Володіння майном - має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном- це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності. Відповідно до ст., 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Враховуючи правову природу вищезазначених договірних правовідносин, що склалися між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Інвестбанк», Приватного підприємства «Сюіта» та Позивачем суд звертає увагу на те, що вони не можуть регулюватися нормою статті 560 ЦК України. Так, як в основі статті 560 ЦК України покладені грошові зобов'язання, що виникають між банком-гарантом та бенефіціаром. У даному випадку дані суб'єкти мають інший процесуальний статус, який не підпадає і не міг ніколи підпадати під сферу дії норми ст.560 ЦК України.

Суд погоджується з доводами Позивача, що так як гарантійним листом, наданим Відповідачем взято на себе зобов'язання вчинити всі необхідні дії щодо зняття обтяження з майна після сплати повної вартості квартири згідно з умов Договору купівлі продажу квартири дані дії підпадають під ознаки правочину, а саме є вольовим актом, спрямованим на досягнення правового результату, є правомірною дією фізичної та юридичної особи, воля сторін спрямована на встановлення, зміну, припинення цивільних прав і обов'язків, тобто дані дії юридично значимими.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що досліджений гарантійний лист є двостороннім правочином, який виник між Позивачем та Відповідачем та є обовязковим для його виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до Ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статут іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним Договором у тому самому обсязі і на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За таких обставин у відповідності до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» позивач набув статут іпотекодавця за Іпотечним договором від 25.10.2012 року, укладеного між Приватним підприємством «Сюіта» та Приватним акціонерним товариством «Комерційний банк «Інвестбанк».

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Дійсним може вважатися лише зобов'язання, що реально існує і засноване на передбачених законом підставах.

Підстави припинення зобов'язання врегульовані Главою 50 ЦК України, серед яких: проведення належним чином виконання зобов'язання; зарахування зустрічних вимог; домовленість сторін; прощення боргу; поєднання боржника і кредитора в одній особі, тощо.

Під час розгляду справи представником позивача було надано платіжні доручення від 20.01.2015 року № 59807215, від 26.01.2015 року № 59954394, від 25.02.2015 року № 60652518, від 25.03.2015 року № 61211852, від 21.04.2015 року № 61744161, від 21.05.2015 року № 62400259, від 22.06.2015 року № 63023434, від 27.07.2015 року № 63652737, від 14.08.2015 року № 63999259, від 14.09.2015 року № 64586411, від 21.10.2015 року № 65246996, від 16.11.2015 року № 1, від 22.12.2015 року № 3, від 20.01.2016 року № 5, від 17.02.2016 року № 7, від 18.03.2016 року № 9, від 15.04.2016 року № 11, від 23.05.2016 року № 13, від 14.06.2016 року № 14, від 13.07.2016 року № НОМЕР_1, від 12.08.2016 року № НОМЕР_2, від 15.09.2016 року № НОМЕР_3, від 10.10.2016 року № НОМЕР_4, котрі підтверджують сплату на рахунок Відповідача коштів у сумі 341492,00 грн.

Дані квитанції, на думку суду, є доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України на підтвердження відсутності боргу по основному зобов'язанню на час розгляду справи у суді.

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

З матеріалів справи вбачається, що основне зобов'язання, яке вказано у Договорі купівлі-продажу було виконано, а отже припинено, що підтверджується Договором про внесення змін, Довідкою, Повідомленням, виданим ПП «Сюіта 2006».

Штрафні санкції за неналежне виконання договору іпотеки не є складовою кредитного зобов'язання та не можуть бути підставою для відмови у позові про визнання зобов'язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом України в Постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2127цс15.

В силу ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 1 102 грн., але поскільки поскільки в судовому засіданні позивачка та її представник відмовились від стягнення даних судових витрат, то суд не стягує їх. Н

Керуючисьст.ст.509, 526, 598-609 ЦК України, ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повінстю.

Визнати Договір іпотеки, укладений між Приватним підприємством «Сюіта 2006» (місцезнаходження юридичної особи: 65063, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Армійська, будинок 18, офіс 417, ) та Приватним акціонерним товариством «Комерційний банк «Інвестбанк» ( місцезнаходження юридичної особи: 65125, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська, будинок 2 "Б", ) від 25 жовтня 2012 року за реєстровим № 861 припиненим у частині його дії на об'єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязати Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (65026, м. Одеса, вул. Польська, буд. 18, Свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю № 3811) зняти заборону та обтяження, а саме : виключити з Державного реєстру іпотек запис від 25.10.2012 року про обтяження квартири, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61, внесений на підставі Договору іпотеки від 25.10.2012 року № 861, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 25.10.2012 року № 8429040 про заборону квартиру, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Трудової Слави, будинок 23 б, квартира 61 внесений на підставі Договору іпотеки від 25.10.2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повний текст судового рішення буде складено 05.02.2018 року.

Суддя: