Справа № 396/1249/17
Провадження № 2/396/20/18
27.02.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович
за участю секретаря судових засідань Корольової Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 інтереси якої представляє ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи на стороні відповідача Новоукраїнський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації у Кіровоградській області, про встановлення факту батьківства та проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
Позивач ОСОБА_2 з 1997 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 З причини сімейного непорозуміння вищезазначені стосунки були припинені в червні 1999 року. В травні 2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відновили неофіційні шлюбні стосунки та знову почали проживати разом в цивільному шлюбі. В січні 2002 року позивачка завагітніла, про що ОСОБА_7 було відомо, але через декілька місяців, внаслідок сварки шлюбні відносини були знову припинені. ІНФОРМАЦІЯ_2 року в позивачки народилася дочка ОСОБА_8. В квітні 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відновили стосунки, останній визнавав себе батьком дитини, утримував дочку, мав намір встановити батьківство, однак за життя не встиг цього зробити та в серпні 2006 року почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу в домоволодінні, яке належало матері ОСОБА_7 Оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_8 батьком зі слів позивачки зазначений ОСОБА_9, просить встановити, що батьком її дочки був ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника, встановлення дитині відповідного статусу.
В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА Миронескул Л.О. позов вважає підставним і просить йогоо задовольнити.
Відповідачі та представник третьої особи Новоукраїнського відділу ДРАЦС в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, за згоди позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши показання позивачки ОСОБА_2, допитаної як свідка, пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.
Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_2 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, отже, застосуванню підлягають норми КпШС.
Згідно ч.2 та ч.3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в шлюбі не перебували, разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилась спільна дитина дочка ОСОБА_8.
У свідоцтві про народження ОСОБА_8, серія НОМЕР_1 від 28.10.2002 року батьками зазначено: матір ОСОБА_2, батько ОСОБА_9, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 28.02.2017 року ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 47 років в м.Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.12).
Крім вище наведених обставин справи, факт батьківства підтверджується також:
-копіями фотографій із сімейного архіву;
-висновком судово-генетичної експертизи№112 від 18.12.2017 року, з якої вбачається, ОСОБА_7, на 99,999% є біологічним батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Факт батьківства ОСОБА_7 щодо ОСОБА_8 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є уродженцями м.Новоукраїнка Кіровоградської області (місце народження та місце смерті ОСОБА_7.), які в судовому засіданні посвідчили, що знають позивача ОСОБА_2, її доньку ОСОБА_8 та її батька ОСОБА_7, вони виконували один перед одним права та обов'язки подружжя протягом тривалого часу, близько з весни 2006 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, між ними були доброзичливі стосунки, за життя батько визнавав ОСОБА_8 своєю дочкою, як до її народження, так і після цього, проживав з ОСОБА_2 і дочкою однією сім'єю.
Враховуючи той факт, що за життя ОСОБА_7 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_8, а також приймаючи до уваги, що цей факт підтверджується наведеними вище доказами по справі, суд приходить до висновку, що позивач довела факт батьківства ОСОБА_7 щодо ОСОБА_8
Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.
Згідно вимог ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім'ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов'язкової ознаки сім'ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім'я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім'ї.
Відповідно до Хартії прав сім'ї, сім'я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.
Європейський суд з прав людини при розгляді справи Кичана зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.
У справі «Джонстон проти Ірландії» було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім'ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв'язок існує поза шлюбом.
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім'єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.
Згідно з п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку.
Згідно роз'яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Крім цього, суд враховує позицію ВС/КЦС, згідно якої "підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу є лише наявність фактичних шлюбних стосунків" (№ 337-5266/1-ц від 25.01.2018).
Таким чином, судом на підставі досліджених доказів встановлено, поза розумним сумнівом, факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_7 однією сім'єю у фактичних шлюбних стосунках, які постійно проживали разом із травня 2006 року, а також факт батьківства ОСОБА_7 відносно дочки ОСОБА_8. Сторона відповідача, натомість, не надала вагомих доводів чи доказів на спростування цих обставин.
Судові витрати суд стягує із відповідачів порівну на користь позивачки (а.с.1,2,3,86,87,88,89,90).
На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 141,258-266,293,315-319 ЦПК України,
Встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановити факт, що має юридичне значення - проживання однією сім'єю чоловіка та жінки ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з травня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 судові витрати по 4363 (чотири тисячі триста шістдесят три) гривні 82 коп. із кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: В. І. Шепетько