Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.18 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме з житлового будинку №96 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Південна у м. Лисичанську Луганської обл., яка була накладена 24.09.2010 р. приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у реєстрі під №2683; визнати за ним право власності на спадкове майно, яке розташоване за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Південна, буд. 96, з господарськими будівлями та спорудами, після смерті батька ОСОБА_3, який помер 19.03.2017 р.

Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 13 листопада 2016 р. померла бабуся позивача ОСОБА_4, яка же за життя склала спадковий договір з батьком позивача ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі під №2683. За вказаним договором бабуся після своєї смерті передала у власність батька житловий будинок №96 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Південна у м. Лисичанську Луганської обл.

19 березня 2017 р. помер батько позивача ОСОБА_3. За життя батько не зміг звернутись до нотаріуса ОСОБА_2 задля зняття заборони з нерухомого майна за вищезазначеним спадковим договором, бо і сама нотаріус ОСОБА_2 на той час вже була померлою.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства України та умов спадкового договору батько позивача ОСОБА_3 за життя набув право власності на житловий будинок №96 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Південна у м. Лисичанську Луганської обл., але не зареєстрував право власності та не зняв заборону обтяження на нерухоме майно. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька.

13 квітня 2018 р. позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на що отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не подав відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючих документів на заявлене майно.

Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв-л. 40 років ПеремогиАДРЕСА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме з житлового будинку №96 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Південна у м. Лисичанську Луганської обл., яка була накладена 24.09.2010 р. приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у реєстрі під №2683.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке розташоване за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Південна, буд. 96, з господарськими будівлями та спорудами, після смерті батька ОСОБА_3, який помер 19 березня 2017 р.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: