24.01.2018 Справа № 756/842/18
Справа пр. №2/756/2845/18
ун. №756/842/18
У Х В А Л А

24 січня 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дитини та визнання права власності на частину нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дитини та визнання права власності на частину нерухомого майна.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявляє, зокрема, вимогу про визнання за ОСОБА_3 права власності на 50/100 частину квартири АДРЕСА_1 проте не зазначає ціну позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості майна, право власності на яке позивач просить суд визнати за ОСОБА_3 з посиланням на докази на підтвердження зазначених обставин.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8810,00 грн).

Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 фактично заявляється три вимоги майнового характеру про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат на утримання дитини та визнання за ОСОБА_3 права власності на частину квартири, а також одна вимога немайнового характеру про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні квартирою.

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанції про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 2114,40 грн та 704,80 грн, проте судовий збір сплачений нею не в повному обсязі, незрозуміло, за які саме вимоги позивачем сплачено судовий збір, чому саме у вказаному розмірі та чим вона керувалася при здійсненні розрахунку судового збору.

Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору окремо за кожну з вимог майнового та немайнового характеру, враховуючи ставки судового збору, встановлені ст. 4 Закону України "Про судовий збір", та ціну позову, визначену, виходячи з дійсної вартості майна, право власності на яке позивач просить суд визнати за ОСОБА_3

Крім того, вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані.

Зокрема, позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дитини та визнання права власності на частину нерухомого майна залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 02 лютого 2018 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук