У Х В А Л А

Справа №338/1949/14-ц

19 січня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

головного державного викоавця ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани подання головного державного виконавця Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1. звернулась в суд із поданням, що погоджене з начальником Богородчанського районного відділу ДВС ОСОБА_3, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Богородчанському районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження з виконання постанови №338/1949/14ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум" 1020627,28 грн. заборгованості а кредитним договором.

Після відкриття виконавчого проваджень, боржнику запропоновано в добровільному порядку виконати рішення суду. Рішення суду станом на час звернення до суду боржником не виконано. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що боржнику на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка в с. Підгір"я Богородчанського району, які перебувають у заставі банку. Однак дане майно не може бути реалізоване у зв"язку з дією Закону України "Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Боржник отримує пенсію та заробітну плату і державним виконавцем 10.08.2016 року винесено постанову про звернення стягнення з доходів боржника. В даний час стягнення по виконавчому документу проводиться із пенсії та заробітної плати боржника щомісячно.

В судовому засіданні державний виконавець Здерко М.М. подання підтримала.

Заслухавши пояснення головного державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

За наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон, застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту. Наявність лише самого зобов'язання не наділяє відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише фактом перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу примусове виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання Головного державного виконавця Богородчанського районного відділу ДВС ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Битківський