Номер провадження: 22-ц/785/2328/18
Номер справи місцевого суду: 500/1567/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М.,Цюри Т.В..

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року, -

встановила:

29 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Посилаючись на те, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2007 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) з 23 листопада 2006 року до 02 липня 2024 року. Разом із тим виконавчий лист було видано лише 13 січня 2016 року, у зв'язку із чим нарахована заборгованість з 25 січня 2013 року. Між тим пояснив, що сім'я фактично існувала до звернення відповідача до суду із заявою про розірвання шлюбу 07 грудня 2015 року, що у свою чергу підтверджує наявність добровільного утримання ним дитини. Просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах станом на грудень 2015 року у розмірі 19409,96 грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, районний суд виходив з того, що відсутні правові підстави для звільнення позивача від заборгованості по аліментах.

Оскільки заборгованість нарахована у відповідності до вимог ст. 71 закону України «Про виконавче провадження» та глави X Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2007 року позивач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь відповідача для утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) з 23 листопада 2006 року до 02 липня 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 197 СК України з наступними змінами з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

На час звернення позивача до суду вимогами ч.3 ст. 197 СК України визначалось, що суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Між тим вимогами ч.3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

З урахуванням викладеного представник відповідача 12 січня 2016 року отримала виконавчий лист у строк, визначений вимогами чинного законодавства.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

З урахуванням вказаного державним виконавцем 14 червня 2017 року на пдставі виконавчого листа 2-178/2007, який видано Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 13 січня 2016 року, зроблено розрахунок заборгованості по аліментам з січня 2013 року, відповідно до якого станом на грудень 2015 року заборгованість складає 19409,96 грн.

Посилання апеляційної скарги на те, що до грудня 2015 року сторони спільно проживали і спільно утримували дитину, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Так позивачка вказала, що з моменту її звернення до суду про стягнення аліментів, вона з дитиною дійсно проживала в одній квартирі з відповідачем через відсутність у неї іншого житла, але подружні стосунки з відповідачем не підтримувала, спільне господарство не вела. У кожного з них був окремий бюджет, який вони планували самостійно на власний розсуд. Коштів наутримання дитини відповідач не надавав.

Доказів на спростування цих тверджень відповідач суду не надав.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 374; ст. 375; 381-384; 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13 березня 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7