Справа №488/396/18 31.05.2018
Провадження №22-ц/784/922/18
Справа 488/396/18 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 22-ц/ 784/922/18 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4, на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Чернявської Я.А. в залі судового засідання в м. Миколаїв, у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

6 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що з 18 січня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_9 та доньку ОСОБА_8, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. У звязку з чим, у провадженні Корабельного районного суд м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за її позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося, оскільки останній ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дітей, кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо не надає.

Просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на неповнолітніх сина ОСОБА_9 та доньки ОСОБА_8 в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), по ? частки доходу на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ? частки на кожну дитину окремо, від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 лютого 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішення суду допущено до негайного виконання в межах платежу за один місяць та стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходив з того, що сторони у справі згідно свідоцтв про народження мають неповнолітніх дітей, які мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на його неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частки на кожну дитину окремо, від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 лютого 2018 року і до досягнення кожною дитиною окремо повноліття.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 через свого представника, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість і незаконність оскарженого рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального права, просив його змінити в частині стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_6 та викласти п. 2 рішення в наступній редакції: стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_9 і доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на місяць, починаючи з 6 лютого 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Скаржник зазначав, що під час позасудового спілкування з представником позивача не вірно зрозумів суть озвучених позовних вимог, у звязку з чим висловив згоду на їх задоволення та власноручно склав заяву про визнання позовних вимог, при цьому не в повній мірі усвідомлюючи їх суть та не до кінця розуміючи наслідки подання вказаної заяви.

Також звертав увагу, що ст. 183 СК України передбачено, що у разі якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Між тим, оскарженим рішенням суду суд вирішив стягувати з нього не єдину частку від заробітку на двох дітей, а дві однакові частки на двох дітей, що прямо суперечить вказаній нормі Закону.

Крім того, вказував, що позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження необхідності стягнення саме такого розміру аліментів, який зазначає позивач, а також, що він отримуючи заробітну плату у розмірі 9200 грн., постійно несе додаткові матеріальні витрати на своє утримання повязані із проживанням в іншому регіону України у звязку із проходження служби та перебуванням у відрядженнях, винаймом житла, а також у звязку з тим, що на його утримання знаходиться його батько пенсіонер за віком, який має хронічні захворювання очей та легень.

Позивачка ОСОБА_6 правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині 1 ст. 3 Конвенції Організації Обєднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Про такі ж засади регулювання сімейних відносин зазначається в ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положення ст. 182 СК України зобовязує суд при визначені розміру аліментів враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 18 січня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_9 та доньку ОСОБА_8, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, у звязку з чим, у провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу (а.с. 7-8).

Відповідач працевлаштований, проходить військову службу за контрактом, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати.

Отже з огляду на встановлені судом обставини та наведені правові норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обовязок ОСОБА_5 утримувати своїх дітей та наявність у останнього такої можливості.

Між тим, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, районний суд не в повній мірі врахував положення ст. 182 СК України, не дослідивши та не давши оцінку його матеріальному становищу.

Так, відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Між тим, як стверджує відповідач в апеляційній скарзі, він є військовослужбовцем, у звязку з чим постійно перебуває у відрядженнях за межами Миколаївської області та несе додаткові матеріальні витрати повязані, в тому числі, з винаймом житла, крім того на його утриманні знаходиться його батько пенсіонер за віком, ІНФОРМАЦІЯ_4, який має хронічні захворювання очей та легень. На підтвердження своїх доводів відповідач надав документи, що підтверджують хворобу його батька.

Заперечуючи проти доводів скаржника, представник позивача зауважила, що документи надані відповідачем на підтвердження захворювань батька відповідача, не можуть бути взяті до уваги, оскільки медичні документи датовані 2014 роком. Разом з тим, представник позивача не спростувала відповідними доказами, що батько відповідача на теперішній час не має таких захворювань.

Також звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 не надала жодних доказів на підтвердження своїх вимог щодо саме такого розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, на утримання двох неповнолітніх дітей.

При розгляді справи представник позивача надав до суду документи, що підтверджують місце роботи позивача та розмір її заробітної плати, а також витрати, які вона витрачає на оренду житла.

Крім того, справа була розглянута судом без участі відповідача, який надав суду заяву про розгляд справи без його участі, однак в заяві зазначено, що розгляд справи призначено на 14.30 год. 11 квітня 2018 року, тоді як розгляд справи був призначений та відбувся о 9.50 год. того ж дня. За такого, на думку колегії суддів, визнання позовних вимог не може бути прийнято судом, оскільки відповідач не в повній мірі зрозумів яка справа розглядається, про що він наголошує в своїй апеляційній скарзі.

Заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про не застосування районним судом при вирішенні спору приписів ст. 183 СК України.

Так приписами ст. 183 СК України передбачено, що якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Проте, районний суд цих вимог матеріального права не дотримався та стягнув не єдину частку від заробітку на двох дітей, а дві однакові частки на двох дітей, що прямо суперечить вказаній нормі Закону.

За такого, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Враховуючи перелічені обставини, повязані з матеріальним станом сторін, колегія суддів вважає, що для задоволення розумних потреб дітей доцільним та відповідним буде визнати аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 лютого 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, а у справі слід ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_6 аліментів на неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 лютого 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення районного суду в частині розподілу судового збору необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року скасувати в частині вирішення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, Таджикистан, зареєстрований та мешкає за адресою: 08300, Київська область, місто Бориспіль, вул. Косіора, 32) на користь ОСОБА_6 аліменти на неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 лютого 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Зазначене рішення в частині розподілу судового збору залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

ОСОБА_10

Повний текст постанови складено 31 травня 2018 року.