Справа № 283/548/18
Провадження №2/283/371/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке після подання позову змінило свою назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 12.09.2007 року, укладеним між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», в розмірі 5959 гривень 84 копійки, що виникла станом на 01.09.2017 року і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 5816 гривень 97 копійок;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 142 гривні 87 копійок.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, який отримав у Акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК» кредит в розмірі 8000 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. Станом на 01.09.2017 року його заборгованість по кредиту становить 5959 гривень 84 копійки і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 5816 гривень 97 копійок;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 142 гривні 87 копійок.

Батьки ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги. Оскільки вони проживали разом з померлим, то вважаються такими, що прийняли його спадщину. За таких обставин вони повинні відшкодувати позивачу борги свого сина.

Відповідачі подали відзив в якому вказали, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, дійсно був їх сином, а вони є його батьками. До дня смерті сина всі вони були зареєстровані в АДРЕСА_2. Однак вважають, що спадщину після смерті сина не прийняли, так як син проживав у належній йому квартирі АДРЕСА_1.

Представник позивача просить розглядати справу у його відсутність, про що вказав в позовній заяві (а.с. 36).

Відповідачі в судове засідання також не з'явилась. Подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_3 від 12.09.2007 року позивач надав йому кредит в розмірі 8000 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 22,8 % річних, а ОСОБА_3 зобов'язувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання. В заяві відповідач вказав, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 6-12).

Вищевказані документи свідчать про те, що між позивачем та ОСОБА_3 склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 13-15) ОСОБА_3 скористався наданими йому кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором не виконував. Станом на 01.09.2017 року його заборгованість становить 5959 гривень 84 копійки і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 5816 гривень 97 копійок;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 142 гривні 87 копійок.

Однак ОСОБА_3 не встиг погасити заборгованість оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 року він помер (а.с. 19). Спадщину після його смерті, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняли його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки вони постійно проживали разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в їх паспортах (а.с. 16-18). У зв?язку з цим позивач звернувся з претензією до спадкоємців ОСОБА_3 безпосередньо (а.с. 20-24) через нотаріуса та безпосередньо (а.с. 25-30).

Відповідно до ст. 1281, 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Однак позивач не довів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували якесь майно від ОСОБА_3, як відповідно не довели і вартість цього майна. Крім того з наданих суду доказів вбачається (а.с. 45-68, 73-75), що ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1, яку він 18.06.2012 року подарував відповідачам. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена.

За вищевказаних обставин суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю.

Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 1049, 1054, 1281, 1282 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко