Провадження № 4-с/760/88/18
Справа № 760/9551/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою Кредитної спілки «Співдружність» на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Києві Мірошник Катерини Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_3, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2017 заявник Кредитна спілка «Співдружність» в особі Голови правління Шепеля І.М. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного управління юстиції в м. Києві Мірошник К.А..

Дана скарга обґрунтована тим, що 09.02.2017 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу з мотивів відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Вважає дану постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, а тому вона має бути скасована, оскільки державним виконавцем не були виконані усі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», чим порушила права та законні інтереси стягувача.

З наведених підстав, заявник просить визнати незаконними дії державного виконавця Мірошник К.А. та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 09.02.2017 у виконавчому провадженні №51942584.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд скариги у відсутності представника КС «Співдружність», скаргу підтримує і просить задовольнити.

Інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутності сторін.

08.02.2018 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подану скаргу та матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мірошник К.А. перебувало виконавче провадження № 51942584 за виконавчим листом № 2-2186/12, виданим 22.08.2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь КС «Співдружність» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6093,05 грн..

Постановою державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мірошник К.А. від 09.02.2017 виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Як зазначено в даній постанові під час виконання рішення суду встановлено відсутність у боржника майна на яке може бути звернуте стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вбачається, що зазначена постанова винесена державним виконавцем необґрунтовано з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції на дату прийняття оскаржуваної постанови/, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Стаття 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України гарантують обов'язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

В силу ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції на дату прийняття оскаржуваної постанови/, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції на дату прийняття оскаржуваної постанови/ передбачає заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Разом з цим, стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції на дату прийняття оскаржуваної постанови/ містить також перелік дій державного виконавця, які він зобов'язаний, або має право вчиняти в під час виконавчого провадження.

Частина 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції на дату прийняття оскаржуваної постанови/ передбачає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції на дату прийняття оскаржуваної постанови/, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Як свідчать досліджені в ході судового розгляду даної справи письмові докази, державним виконавцем, зазначені вимоги закону дотримані не були, оскільки ним не було усіх, передбачених законодавством дій для ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконання рішення суду.

Більш того, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження зазначених в оскаржуваній постанові обставин, зокрема, що боржник дійсно не з'являвся на виклики державного виконавця і чи отримував взагалі такі виклики, що був здійснений вихід державного виконавця за адресою боржника, і чому не вдалося розшукати боржника та його майно, хоча суд витребовував у державного виконавця копію матеріалів виконавчого провадження та неодноразово викликав державного виконавця в судові засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, суд вважає що оскаржувана постанова від 09.02.2017 про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена державним виконавцем без достатніх для того підстав, чим порушено права стягувача.

Враховуючи вищевикладене, вимоги скарги належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 260-261, 352-355, 450-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Кредитної спілки «Співдружність» на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Мірошник Катерини Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.02.2017 у виконавчому провадженні № 51942584, винесену державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Мірошник Катериною Анатоліївною.

Зобов`язати державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Мірошник Катерину Анатоліївну відновити виконавче провадження № 51942582.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В.Лазаренко