БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/73/18
Справа № 356/1373/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Лялик Р.М.

при секретарі Баша І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань заяву судді Лялика Романа Михайловича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018р. вказана справа передана судді Лялик Р.М.

26.03.2018 року суддя Лялик Р.М. заявив самовідвід, оскільки в 2011 році в його провадженні знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, відібрання та визначення місця проживання дитини. Представниками відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 були ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Під час судового розгляду вказаної вище цивільної справи ОСОБА_3 неодноразово було заявлено відвід головуючому судді Лялик Р.М., у задоволенні яких ухвалами Березанського міського суду від 08.12.2010р., 02.03.2011р., 14.03.2011р., 14.04.2011р. було відмовлено.

02.06.2011 року винесено ухвалу про задоволення заяви головуючого судді про самовідвід по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, відібрання та визначення місця проживання дитини.

Вказана цивільна справа розглядалася тим самим складом суду, що і справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об»єктивності судді.

За частиною 1 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_5 ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, сам факт недовіри особи може створити враження необ'єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об'єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

На підставі викладеного, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання посилань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36, 39-40, 259, 260 ЦПК,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Лялика Романа Михайловича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Справу передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. М. Лялик