Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1966/18

2/330/641/2018

"05" грудня 2018 р.Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнєнко М.М.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 РДА Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_3 РДА Запорізької області про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Якимівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 РДА Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_3 РДА Запорізької області про визнання права власності на майно, мотивуючи це тим, що після смерті матері позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, яка померла 30 липня 2015 року відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 7,67 га, яка розташована на території колишньої Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :16:006:0009. Зазначена обставина підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( до позову додаються копії). 13 грудня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину, згідно змісту якого вона успадкувала зазначену земельну ділянку, така обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину ( до позову додається копія). Але під час проведення державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку (кадастровий номер :16:006:0009) було встановлено, що на зазначену земельну ділянку зареєстроване речове право власності за іншою особою, а саме за відповідачем ОСОБА_4, така обставина підтверджується Рішенням про відмову у державній реєстрації прав ( до позову додається копія). Така реєстрація права власності за ОСОБА_4 була проведена на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 РДА № 387 від 12.08.2015 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до РДА із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі взамін сертифікату. Після виготовлення технічної документації та отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку за відповідачем було проведено державну реєстрацію права на таку ділянку. В подальшому у зв'язку з виявленою помилкою, розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА № 226 від 27.04.2018 року було внесені зміни до розпорядження голови ОСОБА_3 РДА № 387 від 12.08.2015 року. На підставі зазначеного в обліках Державного земельного кадастру було проведено відповідні зміни, а саме за гр.ОСОБА_4 в теперішній час рахується земельна ділянка, яка має кадастровий номер :16:006:0025, що підтверджується відповідним листом начальника відділу в ОСОБА_3 районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області. Але згідно обліку в Державному реєстрі речових прав земельна ділянка, яка належить гр.ОСОБА_4 , має кадастровий номер :16:006:0009, тобто земельна ділянка, яку успадкувала позивач. Внести будь-які зміни до відповідного Реєстру з метою проведення державної реєстрації речового права на зазначену земельну ділянку (кадастровий номер :16:006:0009) на ім'я позивача державний реєстратор не має право , оскільки такі дії будуть суперечити закону. Так зокрема згідно вимог ст.24 ч.1 п.5 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у випадку наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, державний реєстратор відмовляє в державній реєстрації. Крім того вимогами ст.27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено вичерпний перелік підстав для проведення державної реєстрації речових прав, в зазначеному переліку відсутні відомості щодо проведення перереєстрації речового права за позивачем на земельну ділянку у зв'язку з виправленням помилки в розпорядженні голови РДА. Таким чином із наданих документів вбачається, що з-за винних дій відповідачів за позивачем не можливо провести реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :16:006:0009, яку вона успадкувала після смерті своєї матері. Позивач вважає, що її права можуть бути захищені судом із застосуванням вимог ст.392 ЦК України оскільки зазначеною нормою передбачені права власника звернення до суду про визнання за ним права власності у випадку якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивач одночасно зазначає, що з аналогічним позовом , за тих саме підстав, з тим саме предметом вона до суду не зверталася, попередній розрахунок судових витрат становить 2 658 грн., а саме: судовий збір 1158 грн., 1 500 грн., які пов'язані з проведенням оцінки земельної ділянки. Ціна позову в 115 820 грн. позивачем визначена відповідно до оцінки земельної ділянки.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі доручення про надання БВПД в інтересах позивача, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку підтримують в повному обсязі, в частині стягнення з відповідачів понесених судових витрат відмовляються від цих позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 РДА Запорізької області за довіреністю, ОСОБА_6, надала письмову заяву, в якій просить розглядати позов без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4, належним чином повідомлений, не з»явився, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечення проти позову не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що після смерті матері позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, яка померла 30 липня 2015 року відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 7,67 га, яка розташована на території колишньої Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :16:006:0009. 13 грудня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину, згідно змісту якого вона успадкувала зазначену земельну ділянку, така обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Під час проведення державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку (кадастровий номер :16:006:0009) було встановлено, що на зазначену земельну ділянку зареєстроване речове право власності за іншою особою, а саме за відповідачем ОСОБА_4. Реєстрація права власності за ОСОБА_4 була проведена на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 РДА № 387 від 12.08.2015 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до РДА із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі взамін сертифікату. Після виготовлення технічної документації та отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку за відповідачем було проведено державну реєстрацію права на таку ділянку. В подальшому у зв'язку з виявленою помилкою, розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА № 226 від 27.04.2018 року було внесені зміни до розпорядження голови ОСОБА_3 РДА № 387 від 12.08.2015 року. На підставі зазначеного в обліках Державного земельного кадастру було проведено відповідні зміни, а саме за гр.ОСОБА_4 в теперішній час рахується земельна ділянка, яка має кадастровий номер :16:006:0025, що підтверджується відповідним листом начальника відділу в ОСОБА_3 районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області. . Таким чином із наданих документів вбачається, що за позивачем не можливо провести реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :16:006:0009, яку вона успадкувала після смерті своєї матері.

Вказані факти узгоджуються дослідженими письмовими доказами.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України в даній справі існують обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, і не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправна позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, зважаючи, що надані позивачем докази є належними та достатніми на підтвердження заявлених вимог та не порушують права інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 321, 392 ЦК України, ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. ст. 10, 11, 81, 82, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 РДА Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_3 РДА Запорізької області про визнання права власності на майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 7,6702 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського призначення, кадастровий номер земельної ділянки :16:006:0009.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Т.В. Нестеренко