Провадження № 22-ц/812/312/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 листопада 2018 року м. Миколаїв

справа № 467/1023/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

секретар судового засідання: Яценко Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області, постановлену 25 вересня 2018 року у складі судді Явіци І.В. в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі

за позовом

акціонерного товариства комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2018 року зазначену позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що до позовної заяви не додано документу, який би підтверджував повноваження в.о. голови Правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 на представлення інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а відтак відсутній документ, який би підтверджував законність повноважень ОСОБА_3 представляти інтереси АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в суді.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на незаконність ухвали суду, порушення суддею норм процесуального права, просило її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до позовної заяви було додано довіреність представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_3, якому відповідно до діючого законодавства було надано право здійснювати представництво інтересів юридичної особи у загальних судах всіх інстанцій, довіреність відповідає вимогам діючого законодавства України. ЦПК України не вимагає долучати до позовної заяви докази, які мали підтвердити наявність у посадової особи, яка видала довіреність, повноважень діяти від імені юридичної особи, в тому числі, видавати довіреності на представництво інтересів даної юридичної особи іншим особам. Крім того, звільнення з посади керівника юридичної особи і призначення на цю посаду іншу особу, не встановлює правовий наслідок припинення представництва за довіреністю виданої особою, яка звільнилася.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Визначаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд виходив з того, що рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку з ПАТ на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14 червня 2018 року, керівником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є ОСОБА_4. Тоді як до матеріалів позовної заяви додано копію довіреності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11 вересня 2017 року на ім'я ОСОБА_3, яка підписана від імені банку виконуючим обов'язки голови Правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 За такого, матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував повноваження особи, якою було видано довіреність, на представлення інтересів позивача, а й відтак відсутній документ, який би підтверджував законність повноважень ОСОБА_3 представляти інтереси АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в суді.

Такі обставини суд вважав перешкодою у відкритті провадження у справі.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред'явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 червня 2016 року.

До позовної заяви додано копію довіреності № 8500-К-Н-О від 11 вересня 2017 року, якою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі виконуючого обов'язки голови Правління банку ОСОБА_2 уповноважило ОСОБА_3 представляти інтереси банку, в тому числі, в судах.

Із статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

В пункті 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 зазначено про те, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи.

В листі голови Правління банку від 7 липня 2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, адресованого апеляційному суду, щодо зміни назви банку, також було зазначено про те, що зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов'язаних зі зміною назви.

Статтею 248 ЦК України передбачені підстави припинення представництва за довіреністю.

Між тим, такої підстави для припинення представництва за довіреністю, як зміна типу та назви товариства, вказана норма закону не передбачає.

Додана до позовної заяви довіреність № 8500-К-Н-О від 11 вересня 2017 року, якою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі виконуючого обов'язки голови Правління банку ОСОБА_2 уповноважило ОСОБА_3 представляти інтереси банку, дійсна до 31 грудня 2019 року. Відомості щодо відкликання цієї довіреності в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд дійшов помилкового висновку про відсутність законних повноважень ОСОБА_3 представляти інтереси АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в суді, а тому не можна вважати обґрунтованим застосування судом правил пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України про повернення заяви позивачеві.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України, а позовна заява направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 367, 379, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2018 року скасувати, а позовну заяву направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
СуддіО.О. Данилова Н.О. Шаманська

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.