АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

22 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі судді Саліхова В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2016 відкрито провадження в справі за вищевказаним позовом.

14.04.2017 ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою на вказану ухвалу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження, у зв'язку з не усуненням недоліків в строки, визначених ухвалою суду від 28.04.2017 (а. с. 87).

22.11.2017 до Апеляційного суду м. Києва надійшла заява від ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2017.

Зазначив, що в ухвалі не викладений короткий зміст вимог апеляційної скарги та судового рішення; у вступній частині необхідно зазначити прізвище та ініціали секретаря засідання; слово «УХВАЛА» вжито без словосполучення знизу «ІМЕНЕМ УКРАЇНИ».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Справа № 759/7321/16-ц
№ апеляційного провадження: 06.49/796/39/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Клопотання ОСОБА_1 про виправлення описки є необґрунтованим, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 197 ЦПК України (чинної на час постановлення ухвали від 12.07.2017) суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду.

Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

За наведеного, зазначення у вступній частині ухвали прізвище, ініціали секретаря засідання та словосполучення «ІМЕНЕМ УКРАЇНИ» є необхідним при постановленні ухвали апеляційного суду по суті, за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Вказане стосується і доводів клопотання про необхідність викладення в ухвалі короткого змісту вимог апеляційної скарги та судового рішення суду першої інстанції, передбаченого ст. 315 ЦПК України.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2017 про відмову у відкритті апеляційного провадження, яка є процесуальною та не стосується розгляду справи по суті.

Таким чином, викладені у клопотанні відповідача вимоги не відносяться до описки та не мають застосовуватись.

За наведеного, клопотання ОСОБА_1 є необґрунтованим, що суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про роз'яснення ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2017 (а. с. 92-93) та клопотанням про виправлення описки в останній, зловживає своїми процесуальними правами, що в подальшому дає можливість до відповідача застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого Главою 9 ЦПК України.

З огляду на викладене у задоволенні клопотання про виправлення описки слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 269, 381, 389 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя: В. В. Саліхов