Справа № 396/1819/18
Провадження № 2/396/740/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1819/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що26.09.2015 року в м. Новоукраїнка на вул. Леніна відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу Опель, реєстраційний № 147-00АЕ та транспортного засобу М-412, реєстраційний № 20-21КДЛ, під керуванням ОСОБА_2. Цивільно- правова відповідальність була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ4458378. Відповідно до постанов Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт № 65 від 12.11.2015 року. На підставі вище зазначених страхових актів ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 16 065,18 грн, за наслідками чого позивачем отримано право вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні ДТП, щодо стягнення суми понесеного позивачем відшкодування, що є предметом спору.

04.10.2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до судового розгляду на 01.11.2018 року. Роз'яснено та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ч.3 ст.178 ЦПК України - п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

12.10.2018 року через канцелярію суду надійшов письмовий відзив відповідача у справі ОСОБА_2 на цивільний позов Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» про відшкодування шкоди в порядку регресу, зі змісту якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 заявлені до нього позовні вимоги позивача не визнає; також вважає, що у відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мас до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги здійснюється в порядку, передбаченому п.1 ч.І ст. 512 ІДК України, якою встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінено іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою. Таким чином, перехід права вимоги від страхувальника до страховика є заміною кредитора у зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою, - є суброгацією. В той час, поняття регресу та суброгації не є тотожними, і між ними існує ряд відмінностей як у правовому регулюванні гак і щодо порядку виникнення та припинення зобов'язань за регресом і суброгацією.

Так у випадку суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна зі сторін набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання змінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Вказана вище правова позиція грунтується на Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про узагальнення судової практику розгляду цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках» від 30 березня 2012 року за № 2, викладеної в розділі «Можливості застосування положення про регрес та суброгацію».

Крім того просить застосувати строки позовної давності, оскільки дорожньо-транспортна пригода виникла 26 вересня 2015 року, яка є одночасно і страховим випадком, перебіг трирічного строку позовної давності починається на наступний день і закінчується 25 вересня 2018 року, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, зокрема і з вимогами, що є предметом розгляду даного позову. Проте, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КняжаВієнна Іншу рапс ОСОБА_1» звернулася до суду з даним позовом 25 вересня 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, без обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та заяви щодо його поновлення, що підтверджується ухвалою Новоукраїнського районного суду від 04 жовтня 2018 року.

23.10.2018 року до суду найшла відповідь на відзив в якому представник позивача зазначає, що 26.09.2015 року в м. Новоукраїнка на вул. Леніна відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу Опель, реєстраційний № 147-00АЕ та транспортного засобу М-412, реєстраційний № 20-2ГКДЛ, під керуванням ОСОБА_2. Цивільно-правова відповідальність була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ4458378. Відповідно до постанов Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У вказаній справі право вимоги перейшло до страховика у порядку регресу, оскільки перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором обов'язкового страхування є регресом. Наявні між сторонами у даному спорі правовідносини виникли щодо страхування відповідальності страхувальника (п.3 ч. 1 ст. 980 ЦК України), а не щодо майнового страхування (п.2 ч. 1 ст. 980 ЦК України), і, відповідно, страховиком виплачене страхове відшкодування потерпілим особам (третім особам), з огляду на що вказані правовідносини є предметом правового регулювання Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема ст. 38 Закону.

При регресі перебіг строку позовної давності, починається від дня настання виплати страхового відшкодування.

Виплата страхового відшкодування відбулась 16 листопада 2015 року, що підтверджує платіжне доручення № ЗР060794. Саме з цієї дати починається трирічний строк позовної давності та закінчується 16 листопада 2018 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі письмові докази, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, з"ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що 26.09.2015 року в м. Новоукраїнка на вул. Леніна відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу Опель, реєстраційний № 147-00АЕ та транспортного засобу М-412, реєстраційний № 20-21КДЛ, під керуванням ОСОБА_2. Цивільно- правова відповідальність була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ4458378 (а.с 28).

Постановою Новоукраїнського районного суду від 12.10.2018 року справа № 396/2328/15 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за те, що ОСОБА_2 26.09.2015 року о 04-00 год. в м. Новоукраїнка Кіровоградської області по вул. Леніна, керуючи транспортним засобом автомобілем М-412 д.н.з.20-21КДЛ, здійснюючи рух заднім ходом, не переконався, що даний маневр буде безпечним та допустив зіткнення з автомобілем Опель Вектра д.н.з.147-00АЕ, який стояв позаду, внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР України. Постанова не оскаржувалася і набрала законної сили (а.с. 21).

Постановою Новоукраїнського районного суду від 12.10.2018 року справа № 396/2330/15 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за те, що ОСОБА_2 26.09.2015 року о 04-00 год. в м. Новоукраїнка Кіровоградської області по вул. Леніна, керуючи транспортним засобом автомобілем М-412 д.н.з.20-21КДК вчинив ДТП та з місця пригоди зник, після чого повернувся на місце ДТП, згідно приладу Алкотеста 6810 «Драгер» тест №253, результати алкотесту 2,68 проміле, водій перебував в стані алкогольного сп»яніння, на що пояснив, що вжив алкоголь після ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР України. Постанова не оскаржувалася і набрала законної сили (а.с. 22).

Постановою Новоукраїнського районного суду від 12.10.2018 року справа № 396/2327/15 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за те, що ОСОБА_2 26.09.2015 року о 04-00 год. в м.Новоукраїнка Кіровоградської області по вул. Леніна, керуючи транспортним засобом автомобілем М-412 д.н.з.20-21КДК, здійснив ДТП та з місця пригоди зник, чим порушив вимоги п. 2.10. а,в ПДР України. Постанова не оскаржувалася і набрала законної сили (а.с. 23).

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» із заявою про виплату 03.11.2015 року (а.с. 14).

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 18).

Відповідно до довіреності ОСОБА_4 за попередньою домовленістю цією довіреністю уповноважує ОСОБА_3 розпоряджатися (керувати, продавати, обміняти, здати в оренду, тощо) транспортним засобом марки OPEL VECTRA, 1992 року випуску, шасі WOL000087P1072353, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 19).

Згідно довідки від 26.09.2015 року виданої відділенням ДАІ з обслуговування Новоукраїнського району при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3, який 26.09.2015 року о 04:00 год., на вул. Леніна в м. Новоукраїнка став учасником ДТП з участю автомобіля ОПЕЛЬ Вектра, д.н. 147 - 90 АЕ та ИЖ -412, д.н. НОМЕР_2.

Внаслідок ДТП ОПЕЛЬ Вектра, д.н. 147 - 90 АЕ, шасі № 072353, отримав механічні пошкодження: заднього лівого та правого крила, заднього бамперу, задньої панелі, задньої кришки багажника, заднього лівого стоп- сигналу (а.с.26).

Згідно розрахунку страхового відшкодування до справи № 65 на підставі калькуляції № 15-42565 від 19.10.2018 року, складеної страховиком, сума страхового відшкодування складає 16065,18 грн (а.с. 59).

Згідно платіжного доручення № ЗР 060794 від 16.11.2015 року Княжа Вієнна ОСОБА_1 перерахувала ОСОБА_3 відшкодування згідно страхового акту № 65 від 12.11.2015 року 16065,18 грн (а.с. 60).

1 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято ОСОБА_5 України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Згідно п.п. «а», "в" п.38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України ), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням.

Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

Виходячи з вимог ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього рухуУкраїни).

Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. ОСОБА_5 норми щодо регулювання даних правовідносин містить ОСОБА_5 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу ) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно п.п. «а», "в" п.38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Таким чином позивач має право регресної вимоги до відповідача в сумі сплаченого страхового відшкодування.

ПАТ "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» 29.03.2018 року направлено відповідачу претезію № 1860/УБК про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 16065,18 грн., виплачених як страхове відшкодування, однак відповідач грошові кошти страховій компанії не виплатив.

Оскільки ОСОБА_2 винен у вчиненні 26.09.2015 року дорожньо-транспортної пригоди, під час ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та залишив місце ДТП, що достовірно встановлено постановами Новоукраїнського районного суду Кіровоградськлої області від 12.10.2015 року, суд враховуючи вимоги зазначених вище норм закону, вважає за необхідне в порядку регресу стягнути з останнього страхове відшкодування у розмірі 16065,18 грн.

Щодо клопотання відповідача ОСОБА_2 про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦПК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність, яка застосовується до даних правовідносин, встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно п.п. «а», "в" п.38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння, а також, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Деліктне зобовязання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобовязання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обовязку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Первісне (основне) деліктне зобовязання та зобовязання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

ОСОБА_5 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобовязанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обовязкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобовязанні.

Отже, з урахуванням зазначеного та з огляду на положення частини шостої статті 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобовязання і фактично день припинення цього зобовязання належним виконанням день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобовязанні).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2598цс15.

Оскільки днем виконання зобовязання є день виплати Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» страхового відшкодування на користь потерпілої особи ОСОБА_3 а саме 16.11.2015 року, то відлік строку позовної давності розпочинається саме з вказаної дати. (а.с.60)

Як вбачається з позовної заяви ПАТ "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» звернулося з даним позовом до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області 25.09.2018 року, тобто в межах строку позовної давності, тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, за заявою відповідача, немає.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762,00 грн. судового збору у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 1191 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 247, 263-265, ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» ( код ) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 16065 (шістнадцять тисяч шістдесят п"ять) гривень 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» ( код ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 05.11.2018 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз