Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2580/17
Провадження №: 2/332/64/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Івановій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Відділення у Заводському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області, Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в уточненому варіанті якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1, померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Позивач в законом встановлені строки звернувся до приватного нотаріуса Запорозького міського нотаріального округу Демидьонок О.М, із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус зареєстрував заяву, та повідомив про існування арешту на все нерухоме майно позивача, який накладено Заводським ВДВС.

Позивач звертався до Заводського ВДВС із заявою про зняття арешту, проте йому було відмовлено, що й стало причиною звернення до суду.

Позивач просить зняти арешт з його майна, оскільки це перешкоджає в реалізації права на розпорядження належним йому майном.

Представник позивача до суду не з'явився, надавши заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю, позов повністю підтримує, просить задовольнити.

Представник Заводського ВДВС до суду не з'явився, надавши заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю, та винести рішення на розсуд суду.

Представник Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області до суду не з'явився, надавши заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, перевіривши письмові докази, аналізуючи і оцінюючи надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1, померла мати позивача - ОСОБА_3 (а.с. 23). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Позивач в законом встановлені строки звернувся до приватного нотаріуса Запорозького міського нотаріального округу Демидьонок О.М, із заявою про прийняття спадщини (а.с. 41-42). Нотаріус зареєстрував заяву, та повідомив про існування арешту на все нерухоме майно позивача, який накладено Заводським ВДВС.

08.09.2017 року позивач звернувся з заявою до Заводського ВДВС м. Запоріжжя, з проханням повідомити на підставі чого було накладено арешт на все його нерухоме майно, та винести постанову про зняти арешту (а.с. 7).

14.09.2017 року отримано відповідь від Заводського ВДВС м. Запоріжжя, в якій повідомлено, що згідно даних Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень, 22.12.2011 року на виконання до відділу надійшов виконавчий лист №1-581/11 від 02.12.2011 року виданий Заводським районним судом м Запоріжжя про конфіскацію на користь держави всього майна, що належало ОСОБА_1. 22.02.2012 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по зазначеному виконавчому документу.

На теперішній час Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя не має можливості зняти арешт, посилаючись на ті обставини, що у відповідності до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затверджений наказом МЮ України від 25.12.2008 року №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, а тому строк скінчився, в зв'язку з чим, вони підлягають знищенню.

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2011 р. ОСОБА_1 був засуджений за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, видано виконавчий лист №1-581/11 від 02.12.2011 року виданий про конфіскацію на користь держави всього майна, що належало ОСОБА_1.

23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 прийняв спадщину яка складається з - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятниковою Т.М. за реєстровим номером 3942 (а.с.81).

В своєму відзиві на позовну заяву представник Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області заперечує проти задоволення позову, на підставі того, що залучення як відповідача територіального органу Державної фіскальної служби України не є обов'язковим, та органи ДФС не мають відношення до вироку за яким проходила конфіскація.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби.

Згідно зі ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в п'ятирічний строк, у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти років за тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійснені їм права користування та розпорядження своїм майном.

Конфіскації, підлягало лише те майно, що було у позивача на момент винесення вироку по справі №1-581/11 від 16.11.2011 року. На теперішній час, позивач прийняв у спадщину майно після винесення вироку, а саме оформив право власності на майно в 2017 році, відтак наявність арешту на квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16,317,321,391 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,89,200,206,259,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити. Зняти арешт та оголошення заборони на відчуження з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, який накладено постановою № 30474648 від 24.12.2011 року, старшим державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ, Кеніх О.Й.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Федоренко