Провадження № 22-ц/772/485/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 рокуСправа № 127/17045/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Голоти Л.О.,

суддів: Кучевського П.В., Рибчинського В.П.,

учасники справи:

позивач : Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач : ОСОБА_3,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2017 року, ухваленого у складі судді Жмудя О.О. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 27.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 %. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Зазначає, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.Ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Однак, станом на 30.06.2017 року відповідач має заборгованість 20302,93 грн., яка складається з: 4182,48 грн. - заборгованість за кредитом; 11122,75 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3554,70 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 943,00 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає.

Виходячи з наведеного, положень ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598 ч.1, 599, 610, 615 ч.2, 629, 1050, 1054 ЦК України, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2007 року у розмірі 20302,93 грн. станом на 30.06.2017 року, яка складається з наступного : 4182,48 грн. - заборгованість за кредитом; 11122,75 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3554,70 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 943,00 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач за останні три роки до звернення позивача до суду з позовом - 09.08.2017 року, жодних оплат за кредитом не здійснював, відтак позивач пред'явив даний позов із пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не погоджуючись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення порядку, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Подана апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до умов кредитного договору у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобов'язання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

З огляду на позовні вимоги, заяву відповідача про застосування строків позовної давності та правову позицію ВСУ, викладену в постанові від 02.12.2015 року по справі № 6-249цс15, ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача процентів за користування кредитом у межах строку позовної давності з 30.06.2014 року по 30.06.2017 року.

На апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 подав відзив, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду та безпідставність апеляційної скарги, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзив обґрунтовано тим, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження строку дії кредитного договору чи терміну дії кредитної картки, за якими позивач просить стягнути заборгованість. Таким чином, оскільки позивач звернувся у суд з пропуском загального строку позовної давності з моменту виникнення простроченої заборгованості, відповідач вважає, що правових підставі для задоволення апеляційної скарги немає.

Справа розглядається в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.п. 8, 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення суду відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

У справі встановлено, що 27.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00%.

Як слідує із заяви від 27.03.2007 року ОСОБА_3 зазначив, що ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, і цим виразила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту овердафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість перед позивачем по кредитному договору в розмірі 20302,93 грн., з них : 4182,48 грн. - заборгованість за кредитом; 11122,75 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3554,70 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 943,00 грн. - штраф (процентна складова).

Переглядаючи справу за наявними в ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 вересня 2014 року у справі № 6-103цс14; від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14.

У справі встановлено, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.

ПАТ КБ «Приватбанк» ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі, ні в доданих до них матеріалах не зазначає строк дії картки, яка була видана позивачем ОСОБА_3.

В свою чергу, ПАТ КБ «Приватбанк» до позову додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27.03.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, станом на 30.06.2017 року, згідно якого останній платіж відповідачем здійснено 27.05.2010 року в сумі 1170 грн.

Разом з тим, ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до відповідача звернулося у серпні 2017 року, тобто з пропуском загально строку позовної давності.

Колегія суддів враховує те, що позивачем не надано доказів щодо строку дії картки, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що відповідно до умов кредитного договору у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобов'язання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, суд вважає безпідставними, оскільки позивачем не доведено що строк дії картки не закінчився, тоді як з моменту виникнення простроченої заборгованості пройшло більше шести років.

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на правову позицію, викладену в постанові ВСУ від 02.12.2015 року у справі № 6-249цс15, є безпідставними, оскільки вказаний висновок зроблено у справі з іншими, ніж у даній справі, правовідносинами.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Керуючись п. п. 8, 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 258 ч.4, 259 ч.1, 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2017 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис П. В. Кучевський

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий Л. О. Голота