ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1168/18 Справа № 199/5342/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачка є власником легкового автомобілю Chery Elara, 2010 року випуску д/н НОМЕР_2., який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 виданого центром ДАІ 1209 від 16.07.2014 року.

У листопаді 2016 року сторони домовились про укладення договору-купівлі продажу зазначеного транспортного засобу, у зв'язку з чим ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 3 300,00 дол. США, що є повною вартістю автомобіля, на що ОСОБА_3 зобов'язалась продати транспортний засіб, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача, а також надала довіреність на ім'я позивача для переоформлення транспортного засобу.

При здійсненні переоформлення транспортного засобу, з'ясувалося, що він перебуває під забороною відчуження, а саме за договором застави №1820 від 19.12.2013 у забезпечення виконання кредитного зобов'язання за кредитним договором №910.25430 від 19.12.2013 укладений між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_4, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 3 300,00 дол. США, що еквівалентно 85 404,00 грн., а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу розмірі 3 300,00 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 85 404,00 грн., а також судовий збір у розмірі 854,04 грн, а всього 86 258,04 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що спірний автомобіль з обліку не знімався та ОСОБА_2 не отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, істоті умови договору купівлі-продажу щодо передачі автомобіля покупцю, сторонами виконано не було та переоформлення автомобіля неможливе через наявну заборону на його відчуження.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобілю Chery Elara, 2010 року випуску д/н НОМЕР_2., який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 виданого центром ДАІ 1209 від 16.07.2014 року.

У листопаді 2016 року сторони домовились про укладення договору-купівлі продажу зазначеного транспортного засобу, у зв'язку з чим ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 3 300,00 дол. США, що є повною вартістю автомобіля, на що ОСОБА_3 зобов'язалась продати транспортний засіб, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача, а також надала довіреність на ім'я позивача для переоформлення транспортного засобу.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна транспортний засіб перебуває під забороною відчуження, а саме за договором застави №1820 від 19.12.2013 у забезпечення виконання кредитного зобов'язання за кредитним договором №910.25430 від 19.12.2013 укладений між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_4

Таким чином, транспортний засіб не може бути переоформлений і зареєстрований на позивача, від повернення грошових коштів відповідач ухиляється, в добровільному порядку не повертає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у разі, якщо сторони домовились укласти договір, але право власності на спірний автомобіль не було оформлено у встановленому законом порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми за своєю правовою природою є предоплатою (авансом), який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був переданий незалежно від того з вини якої із сторін не відбулася угода.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції незаконно та безпідставно було задоволено позовні вимоги, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок", які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Видача розписки та довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт укладення договору купівлі-продажу автомобіля підтверджено розпискою та довіреністю, не заслуговують на увагу, оскільки видача розписки та довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Посилання апеляційної скарги відповідачки на те, що позивач з 2016 року користується спірним автомобілем, який в свою чергу знецінюється та зношується не є підставою для скасування рішення у даній справі. ОСОБА_3 також не позбавлена можливості звернутися з вимогою до позивача про повернення належного їй автомобіля, чи стягнення плати за користування ним тощо.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко