Справа № 343/1438/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/176/18
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду, постановлене у складі судді Монташевич С.М. 06 серпня 2018 року в м. Долина,

в с т а н о в и в :

25 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору.

В заяві зазначив, що у 2011 році уклав з відповідачем усну угоду купівлі-продажу 2500 штук піноблоків за ціною 2,40 доларів США за один піноблок, за що оплатив 6000 доларів США. Також вони з відповідачем домовились, що піноблоки будуть поставлені на його (позивача) вимогу в разі необхідності, а у разі відсутності потреби в піноблоках відповідач зобов'язався повернути решту коштів.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 доставив йому у 2012 році 300 штук піноблоків, 700 штук розвантажив на відстані 12 км від будівельного майданчика, а 1500 штук піноблоків так і не передав, позивач просив стягнути з відповідача 720 доларів США вартості вже доставлених піноблоків та 1680 доларів США вартості піноблоків, які не довезені до його будівельного майданчика.

Рішенням Долинського районного суду від 06 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Апелянт зазначає, що відповідачем не були виконані в повному і належному обсязі договірні зобов'язання щодо поставки на його будівельний майданчик піноблоків, а частина зобов'язання виконана неналежним чином, тому останній повинен повернути йому 720 доларів США за неналежне виконання зобов'язання та 1680 доларів США за невиконання зобов'язання, що в гривневому еквіваленті становить 60 629,86 грн.

Позивач вказує на те, що судом не було враховано положень ч. 1 ст. 670 ЦК України відповідно до якої, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача судових витрат по справі.

ОСОБА_4 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що у 2011 році сторони уклали в усній формі договір купівлі-продажу, за умовами якого було досягнуто домовленості про виготовлення відповідачем 2 500 штук піноблоків та їх доставку на місце будівництва позивача, за що останній заплатив 6000 доларів США. Сторони не заперечили даних обставин.

У 2012 році на місце будівництва відповідачем було доставлено 300 штук піноблоків, ще 700 піноблоків завезено у сусіднє село Вишків, а решту піноблоків в кількості 1500 штук відповідачем доставлено не було, як і не було повернуто оплачених коштів у розмірі 3 600 доларів США, чого відповідач не заперечив.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2017 року у цивільній справі № 343/1283/15 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення боргу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10 000 доларів США боргу за договором позики та 580,27 доларів США три проценти річних.

Вказаним рішенням встановлено, що складовою частиною боргу 10 000 доларів США була і сума 3 600 доларів США за недопоставлені 1 500 штук піноблоків.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору, суд першої інстанції виходив з того, що такі позовні вимоги є недоведеними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається з позовної заяви у даній справі, ОСОБА_3 пред'явив вимогу про стягнення 2400,00 доларів США, що становлять вартість 1000 штук піноблоків, які виготовлені та доставлені ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_3, однак на підтвердження умов виготовлення і доставки, місця доставки, кількості товару, якості та строків виконання зобов'язання не подав належних та допустимих доказів, враховуючи те, що письмовий договір між сторонами не укладався, а інші докази щодо істотних умов договору, відсутні.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Судом встановлено, що зобов'язання щодо поставки 1000 штук піноблоків виконані відповідачем у 2012 році. З того часу і до звернення з позовом до суду (2016 р.) позивач жодних претензій щодо якості, відсутності документів, що стосуються товару, та місця поставки товару не заявляв, від отриманого товару не відмовлявся та не повертав товар продавцеві. Тобто, ОСОБА_3 не скористався своїм правом, передбаченим ст. 666 ЦК України, яка визначає правові наслідки невиконання вимог ст. 662 ЦК України, на яку він посилається у позовній заяві як на одну з підстав позову.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що немає підстав для застосування ч. 1 ст. 670 ЦК України, згідно якої, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми, враховуючи наступне.

ОСОБА_3 не подав жодного доказу про загальну кількість товару, яку він замовив та яку повинен був доставити відповідач. У позовній заяві ОСОБА_3 стверджує, що піноблоки відповідач повинен був виготовляти у разі виникнення у нього потреби в них, в іншому випадку повернути йому кошти. Тобто, сторони домовилися не про доставку певної кількості товару, за який оплачено кошти, а про виготовлення і поставку піноблоків на вимогу замовника в разі виникнення потреби у такого виду будівельного матеріалу. Крім того, ОСОБА_3 від поставленого товару не відмовився, а тому його вимоги про повернення коштів за отриманий товар є безпідставні.

Враховуючи вищенаведене, не заслуговують на увагу посилання апелянта у скарзі на те, що відповідачем не були виконані в повному і належному обсязі договірні зобов'язання щодо поставки на його будівельний майданчик піноблоків, а частина зобов'язання виконана неналежним чином.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

При таких обставинах справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду від 06 серпня 2018 року - без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 28 листопада 2018 року.