Номер провадження: 22-ц/785/60/18
Головуючий у першій інстанції Тарасов А. В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок прориву мережі водопостачання, -

встановила:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок прориву мережі водопостачання - задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (Код , місце надходження юридичної особи: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б), на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 117 287 (сто сімнадцять тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 73 копійки.

Стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (Код , місце надходження юридичної особи: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б), на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 компенсацію за заподіяння моральних страждань в розмірі 1000 (тисяча) гривень.

Стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (Код , місце надходження юридичної особи: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б), на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 суму грошових витрат за проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (Код , місце надходження юридичної особи: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б), на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 1 252 (одна тисяча двісті п'ятдесят дві) гривні 88 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення з КП «Теплопостачання міста Одеса» компенсації за заподіяння моральних страждань в розмірі 6000 гривень - відмовлено.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що 30.05.2016 року в м. Одесі по вул. Мечнікова стався прорив теплових мереж, що призвело до пошкодження покриття вулиці та викиду ґрунту, асфальту та каміння, внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби які були припаркованні поруч, у тому числі, і автомобіль позивача ОСОБА_2 марки «Nissan Note» д/н НОМЕР_2, що підтверджується протоколом огляду місця події 30.05.2016 за адресою: АДРЕСА_1, по заяві гр. ОСОБА_2

Згідно протоколу огляду місця події, фототаблиці висновку експерту та матеріалів фотофіксації, судом встановлено, що внаслідок прориву теплопостачання, позивачу, як власнику транспортного засобу були спричинені матеріальні збитки.

Згідно висновку експерта №5719, вбачається, що позивач в дійсності зазнав збитків в розмірі 79328 гривен 05 копійок та вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 117287 гривень 73 копійки.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем наданий товарний чек №4 від 27.09.2016 року, акт виконаних робіт від 27.09.2016, з яких вбачається що позивач сплатив ФОП ОСОБА_4 грошову суму в загальному розмірі 129437 гривень 83 копійки за ремонт автомобіля Nissan Note НОМЕР_3.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що внаслідок прориву теплопостачання, позивачу, як власнику транспортного засобу були спричинені матеріальні збитки в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого дорожньо-транспортною пригодою автомобілю, в загальному розмірі 117287 гривень 73 копійки та завдана моральна шкода.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про теплопостачання», теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації зокрема мають право вимагати від суб'єктів господарської діяльності винесення споруд та інших об'єктів, зведених з порушенням вимог законодавства, за межі охоронних зон теплових мереж.

Відповідач не надав суду доказів тому, що він здійснив позначення охоронних зон попереджувальними знаками, здійснював нагляд за їхнім станом та заходи щодо звільнення охоронної зони від автостоянки, на якій було розташовано автомобіль позивача.

Відхиляючи заперечення представника відповідача, районний суд вірно виходив з того, що згідно з ДБН В.2.3-15:2007, автостоянка це спеціально обладнана відкрита площадка для постійного або тимчасового зберігання легкових автомобілів та інших мототранспортних засобів. Нормами ДБН дійсно забороняється розміщення автостоянки в межах охоронної зони теплових мереж, однак заборони паркування окремих автотранспортних засобів, вказані норми ДБН, не містять.

Таким чином, відсутність спеціальних заборон на паркування у законодавстві та доказів встановлення відповідачем будь-яких застережень, знаків, табличок, які би позначали межі охоронної зони та попереджали особу, яка керує транспортним засобом, про перебування у даній охоронюваній зоні, не дає можливості встановити винність дій позивача.

Крім того, відповідачем не надано суду докази того, що він доводив інформацію про проведення випробувань теплопостачальної мережі саме до населення.

Згідно з ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч.2 ст.16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, районний суд дійшов до висновку, що позов в цій частині обґрунтований та відшкодуванню підлягає сума матеріального збитку у розмірі 117 287 грн,73 коп.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 6000,00 грн., то суд правомірно частково задовольнив такі позовні вимоги.

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на вказані норми Цивільного кодексу України та з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (з наступними змінами та доповненнями), колегія погоджується з висновком суду , що доведеним позивачем, розумним та справедливим буде розмір відшкодування відповідачем завданої позивачу моральної шкоди у сумі 1000,00 грн.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги зводяться до порушення позивачем Закону України «Про правила дорожнього руху» щодо паркування в неналежному місці є неспроможними з огляду на те, що спростовуються самими доводами апеляційної скарги про неможливість огородження зони теплотраси через те, що вона проходить під проїжджою частиною.

Відповідно ст.367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що саме КП «Теплопостачання міста Одеси» відповідає за завдану шкоду, оскільки не довело, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок прориву мережі водопостачання - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.07.2018року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М.Сегеда

Л.А.Гірняк