Справа № 189/251/18
У Х В А Л А

20.02.2018 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Пустовар О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі ? заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання чи до досягнення сином 23-річного віку; стягнути з боржника на її користь судовий збір в сумі 176,20 грн.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Сімейним кодексом України передбачені аліментні зобов'язання, в тому числі батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття (стаття 180 СК України), а також батьків щодо утримання повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги (стаття 199 СК України).

За приписами статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В той час, як обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1 статті 199 СК України).

Системний аналіз норм Сімейного кодексу України вказує на відсутність імперативного обв'язку утримувати батьками повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Крім цього, у відповідності до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, заявлена заявником вимога про стягнення з боржника аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Крім того, з доданих до заяви документів вбачається, що повнолітній ОСОБА_3 навчається в 11 класі Просянської ОСОБА_4 ст., і заявницею не доведено, що її повнолітній син потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням.

Таким чином, у разі заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу (пункт 3 частини 1 статті 165 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.163,165,167 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання.

Роз'яснити заявниці ОСОБА_1, що вона має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_5