Справа № 316/175/18
Провадження № 2/316/347/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого - судді Капустинського М.В.

за участю секретаря судового засідання: Демешко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договіром та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( надалі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому зазначив наступне:

07.07.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги №б/н. За договором відповідач отримав його послуги адвоката щодо правової допомоги у справі №316/773/16. При укладанні договору сторонами було узгоджено розмір гонорару 2000 грн. та 640 грн. судовий день відповідно до додатку №1 від 07.07.2016р.. Позивач виконав умови договору, а відповідач відмовилася виконати свої зобовязання за договором.

Просить суд стягнути з відповідача 4612 грн. 00 коп. основного боргу три відсотка річних 82,63 грн. та індекс інфляції 244,44 грн., суму моральної шкоди та витрати правову допомогу в сумі 4000 грн..

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача за договором адвокат ОСОБА_3 надав пояснення, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився та надав відзив, прорити задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Отже, суд вважає, що про час та місце слухання справия справи відповідач повідомлений належним чином.

Вислухавши поясненя, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що 07.07.2016 року між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 1 даного договору Позивач зобовязувався надати правову допомогу Відповідачу в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема: представляти інтереси Клієнта в суді; вивчати та складати необхідні процесуальні документи для звернення до суду; оскаржувати судові рішення до апеляційних та касаційних судових інстанцій. Відповідач, відповідно пункту 2.2 договору, в свою чергу, зобовязувався: сплатити гонорар Позивачу в розмірі та в строк згідно цього Договору; без зволікань прийняти все виконане, що стосується Договору, а при відмові у прийнятті послуг згідно Договору, протягом 2-х днів після повідомлення про виконання послуг, письмово мотивувати таку відмову.

Згідно із пунктом 4 Договору, розмір гонорару, який Відповідач сплачує Позивачу, визначається за домовленістю сторін, та впливає строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару, що складається згідно з додатком №1 (а.с.4).

Відповідно до Акту виконаних робіт від 26.06.2017р. сума наданих Позивачем юридичних послуг склала 4612,00 грн.. (а.с.5).

Відповідачем в порушення умов договору про надання правової допомоги від 07.07.2016р. в частині розрахунку за надану правову допомогу, жодного разу не сплатив грошові кошти та не виплатив належного Позивачу гонорару.

Так починаючи з 07.07.2016р. відповідачем не було перераховані грошові кошти до позивача за виконану роботу.

З метою отримання належного гонорару за Договором Відповідачеві 26.06.2017р. було направлено належним чином оформлений та підписаний акт виконаних робіт від 26.06.2017р. (а.с.6) для оплати, про що свідчить опис цінного листа №119 та фіскальний чек про оплату від 26.06.2017р. який було отримано відповідачем 27.06.2017р. (а.с.7, 8). Таким чином, починаючи з 29.06.2017р. з урахування вимог викладених у листі від 26.06.2017р. та умов договору від 07.07.2016р. відповідач не сплатив грошові кошти обумовлені договором.

Частиною 3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно із положенням ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. За таких обставин відповідно до ст.526 ЦК передбачені загальні умови виконання зобов'язання , а отже, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, згідно ч.1 цієї статті, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч.2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три відсотка річних та індекс інфляції складає 327,07 грн..

Відповідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення її прав, що укладається в щиросердечних стражданнях, які особа перетерпіла у із протиправним поводженням у відношенні його самого, членів його родини або близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Визначаючи розмір стягнення, суд має приймати до уваги, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Також враховується тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому повинно бути враховано із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров,я.

Тобто суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи наданих ОСОБА_1 вбачається наявність моральних страждань позивача, які підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого та зверненням до СМСЧ-1 м.Енергодар Запорізької області 26.08.2017р., 30.01.2018р.

За таких обставин відповідно до вимог статті 12, 77, 78 ЦПК України, матеріали справи та пояснення сторін містять належні та допустимі докази, які підтверджують завдання позивачеві моральної шкоди. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає розмір моральної шкоди у сумі 20000,00 грн. є таким, що відповідає ступеню перенесених позивачем страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20000 грн. 00 коп..

30.01.2018р. між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого останній бере на себе зобовязання за винагороду 3000 грн. та 1000 грн. судовий день виконати роботи з підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивача в суді та інших організаціях, необхідних для надання якісної правової допомоги, зазначені обставини підтверджуються актом виконаних робіт №б/н від 02.03.2018р.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені доказами, у звязку з чим підлягають задоволенню та з відповідача на кристь позивача підлягає стягненню: суму боргу за договором про надання правової допомоги від 07.07.2016 року №б/н - в розмірі 4612 (чотири тисячі шістсот двонадцять) гривень 00 копійок, три відсотка річних та індекс інфляції в загальній сумі 327 (триста двадцять сім) гривень 07 копійок, суму моральної шкоди - в розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень 00 копійок, суму витрат на правничу допомогу - в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень 00 копійок, а всього підлягає стягненню: 28939 (двадцять вісім тисяч девятсот тридцять дев`ять) гривень 07 копійок.

Також, у звязку з тим, що суд дійшов висновку про задоводення позовних вимог, позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню розмір судового збору, який з урахуванням Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суми позову, становить суму у 704 гривні 80 копійок.

Керуючись, ст.ст.525, 526, 903, 1167, 1179 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 258- 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договіром та моральної шкоди про стягнення грошових коштів та моральної шкоди - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн.: НОМЕР_1, який мешкає: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1: суму боргу за договором про надання правової допомоги від 07.07.2016 року №б/н - в розмірі 4612 (чотири тисячі шістсот двонадцять) гривень 00 копійок, три відсотка річних та індекс інфляції в загальній сумі 327 (триста двадцять сім) гривень 07 копійок, суму моральної шкоди - в розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень 00 копійок, суму витрат на правничу допомогу - в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень 00 копійок, а всього підлягає стягненню: 28939 (двадцять вісім тисяч девятсот тридцять дев`ять) гривень 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн.: НОМЕР_1, який мешкає: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 (вісімдесят) копійок

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Капустинський