У Х В А Л А

29.03.2018 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2018 року за заявою ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ :

26 березня 2018 року через канцелярію Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2018 року.

В обґрунтування клопотання заявник вказує, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2018 року накладено арешт на грошові кошти в межах суми 50 600 гривень, які належать ОСОБА_1 і знаходяться у неї або на рахунках ПАТ КБ «Приватбанк».

В обгрунтування клопотання вказує на те , що вимога про стягнення з неї 391 500,00 грн. є абсурдною, ОСОБА_2 самостійно продала квартиру у м. Миколаїв , за довіреністю вона тільки підписала договір купівлі продажу у нотаріуса, отримала 50 600, 00 грн. за що і розписалася і віддала вказану суму коштів ОСОБА_2, однак розписку про передачу коштів не оформила.

Дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2018 рокубуло вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти в межах суми 50 600 гривень, які належать ОСОБА_1 і знаходяться у неї або на рахунках ПАТ КБ «Приватбанк».

28.03.2018 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів заяви фотокопію розписки ОСОБА_2 від 27.03.2018 року про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 51 600, 00 грн.

Суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, що передбачено в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

При прийнятті рішення суд враховує, що під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Суд не приймає до уваги фотокопію розписки ОСОБА_2 від 27.03.2018 року, оскільки вказаний документ викликає сумнів з приводу його достовірності, справжність підпису на вказаному документі не засвідчена. Окрім того, суд враховує, що до суду подано фотокопію документа.

Частиною 5 ст.95 ЦПК України визначено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Заявником вказані норми не дотримано, а саме подано письмовий доказ, який належним чином не засвідчений, а також не зазначено щодо наявності у заявника або у іншої особи оригінал таких письмових доказів.

Згідно ч.6 ст.158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що викладені ОСОБА_1 у клопотанні обставини є недостатніми для можливості його задоволення, оскільки заявником не доведено факт повного виконання вимог заявника, для забезпечення виконання яких було вжито заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 158, 258, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2018 року за заявою ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3