233 № 233/1610/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

за участю

секретаря Теліціної О.О.,

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача -

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_5, Фермерського господарства «Щедрий Лан» про визнання укладеним договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області,-

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «АПК-Інвест» звернулось до суду з позовом до відповідачів по справі, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета та підстав позову (а.с.52-55) зазначено, що 22 березня 2012 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної частки (паю), який зареєстрований 02 квітня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської сільської ради за № 1040, згідно якого в оренду позивачу по справі була передана земельна частка (пай) розміром 4,36 умовних кадастрових га. З моменту укладення договору та до теперішнього часу ПрАТ «АПК-Інвест» сумлінно виконує зобовязання в частині сплати на користь ОСОБА_5 орендної плати та використання земельної ділянки. 22 листопада 2012 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на землю серія ЯМ № 051517 та став власником земельної ділянки кадастровий номер 360000121, але не повідомив ПрАТ «АПК-Інвест» про виділення земельної ділянки в натурі, чим порушив вимоги діючого законодавства, умови укладеного договору оренди та права позивача по справі. Фактично відповідач ОСОБА_5 набув право власності на ту саму земельну ділянку, якою з 22 березня 2012 року користується позивач відповідно до укладеного договору оренди земельної частки (паю). Продовжуючи отримувати орендну плату від ПрАТ «АПК-Інвест» та виконуючи обовязки орендодавця в повному обсязі в частині не перешкоджання орендарю користуватись земельною ділянкою протягом 2012-2017 років, за умови неповідомлення про оформлення прав на земельну ділянку, ОСОБА_5 фактично вчинив конклюдентні дії та здійснив волевиявлення по укладанню договірних відносин з ПрАТ «АПК-Інвест» щодо оренди землі на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю). Позивач вважає, що за умови досягнення згоди з усіх істотних умов та у звязку із здійсненням волевиявлення кожної із сторін, договір оренди землі між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 360000121 площею 4,36га є укладеним з дати отримання останнім державного акту про право власності на землю - з 22 листопада 2012 року. 02 листопада 2017 року ОСОБА_5 та ФГ «Щедрий Лан» уклали договір оренди землі у звязку з чим було зареєстровано право оренди, про що до Державного реєстру прав внесено запис № 23143494 щодо тієї ж земельної ділянки, яка продовжувала перебувати в орендному користуванні позивача. Земельна ділянка, яка є предметом спірного договору, була передана у користування ПрАТ «АПК-Інвест» 22 березня 2012 року у формі частки, виділеної в натурі єдиним масивом і з того часу з користування позивача по справі не вибувала. ПрАТ «АПК-Інвест» як орендар за договором оренди земельних часток (паїв) у випадку виділення земельної частки в натурі має переважне право на укладення договору оренди щодо земельної ділянки. Договір оренди землі від 02 листопада 2017 року був укладений відповідачами з порушенням переважного права ПрАТ «АПК-Інвест» як орендаря, що суперечить вимогам законодавства.

Позивач просить:

-визнати укладеним 22 листопада 2012 року договір оренди землі (проект договору додається) між позивачем та ОСОБА_5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 360000121 площею 4,36га, розташованої на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області; терміном дії до 22 березня 2032 року; з орендною платою в розмірі 4823,53 гривень, що сплачується один раз на рік в грудні поточного року з урахуванням індексів інфляції; із встановленою діючим законодавством відповідальністю за невиплату орендної плати; - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 360000121 площею 4,36га, укладений між ОСОБА_5 та ФГ «Щедрий Лан», право оренди за яким зареєстровано 02 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області та скасувати запис № 23143494 про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ФГ «Щедрий Лан».

-судові витрати покласти на відповідачів солідарно.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну предмета та підстав позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись в обгрунтування заперечень на те, що ОСОБА_5 оформив право власності на земельну ділянку та скориставшись своїми правами власника, 02 листопада 2017 року уклав договір оренди належної йому земельної ділянки із ФГ «Щедрий Лан», який був зареєстрований відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у звязку з чим позовні вимоги ПрАТ «АПК-Інвест» задоволенню не підлягають. Після оформлення права власності на земельну ділянку та виділення її в натурі договірні відносини між ОСОБА_5 та позивачем за договором оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року припинились. Визнав, що ОСОБА_5 протягом 2012-2017 років не чинив ПрАТ «АПК-Інвест» перешкод в користуванні земельною ділянкою та отримував орендну плату.

Представник відповідача ФГ «Щедрий Лан» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що укладений 02 листопада 2017 року між ОСОБА_5 та ФГ «Щедрий Лан» договір оренди земельної ділянки є дійсним, державна реєстрація права оренди земельної ділянки за цим договором проведена відповідно до діючого законодавства, отже підстави для його визнання недійсним та скасування державної реєстрації відсутні. Крім того, між ФГ «Щедрий Лан» та ПрАТ «АПК-Інвест» 27 квітня 2018 року було укладено акт обміну земельних ділянок, відповідно до якого позивач по справі передав ФГ «Щедрий Лан» замість належної ОСОБА_5 земельної ділянку іншу, що свідчить про визнання позивачем по справі факту правомірності використання ФГ «Щедрий Лан» належної ОСОБА_5 земельної ділянки на підставі договору оренди від 02 листопада 2017 року.

Представник третьої особи Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та правовий висновок кандидата юридичних наук ОСОБА_6 (а.с.81-95), який носить консультативний характер, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення Миколайпільської сільської ради від 26 квітня 1996 року було затверджено матеріали з роздержавлення та приватизації земель КСП «Дружківський», передано в колективну власність 4359,8га земель та в постійне користування 869,5га земель (а.с.181,189).

До списку громадян-членів КСП Дружківський (а.с.148-171) під номером 598 включено ОСОБА_5

Згідно розпорядження Голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 185 від 09 квітня 2012 року № 185 (а.с.182,186-187) громадянам-власникам земельних сертифікатів КСП «Дружківський», які виявили бажання вийти з його членів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва надано у власність земельні частки (паї).

В списку громадян, які вийшли з членів КСП «Дружківський» та яким взамін сертифікатів на право на земельні частки (паї) надано земельні ділянки (а.с.180, 188), під номером 8 включено ОСОБА_5В із зазначення кадастрового номеру земельної ділянки :36:000:0121 та її площі - 4,36 га.

На підставі сертифікату на право на земельну частку серія ДН № 0173821 від 30 серпня 1996 року ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружківський» розміром 4,78 умовних кадастрових га (а.с.172-173).

22 березня 2012 року між ПрАТ «АКП-Інвест» та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної частки (паю) відповідно до п.1.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець передав орендарю у володіння та користування земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових га строком на 20 років (а.с.6-7, 58-59).

Пунктом 2.2 договору передбачено обовязок орендаря сплачувати щороку орендну плату в розмірі 4823 гривні 53 копійки.

Відповідно до п.2.3 договору у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 4 договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року передбачено, що він набуває чинності з моменту його реєстрації в Миколайпільській сільській раді.

Як вбачається з відмітки на договорі оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, він зареєстрований 02 квітня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради № 1040 (а.с.7, 59), що відповідає Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119.

22 березня 2012 року сторони підписали акт приймання передачі земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових га відповідно до договору оренди від 22 березня 2012 року (а.с.60).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 12 грудня 2012 року ОСОБА_5 отримав державний акт серія ЯМ № 051517 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :36:000:0121 площею 4,36 га (а.с.30,31).

Суд звертає увагу учасників справи на те, що з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.31) вбачається, що ОСОБА_5 отримав державний акт про право власності на землю серія ЯМ 051517 12 грудня 2012 року.

З довідки № 385 від 19 червня 2018 року вбачається, що земельна ділянка площею 4,36га га кадастровий номер 360000121 передана у користування ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, станом на 19 червня 2018 року обробляється позивачем по справі; на даній земельній ділянці засіяна озима пшениця (а.с.63).

Довідкою від 14 серпня 2018 року № 608 позивач по справі ПрАТ «АПК-Інвест» засвідчив, що передана в оренду ОСОБА_5 земельна частка (пай) за договором від 22 березня 2012 року використовуються позивачем для вирощування зернових культур у складі поля № 92; витрати на виробництво зернових культур по полю № 58 в 2018 році склали 426809 гривень 09 копійок (а.с.192-194).

Протягом 2012-2017 років ПрАТ «АПК-Інвест» належним чином виконувало свої зобов*язання за договором оренди, сплачуючи на користь ОСОБА_5 орендну плату, на підтвердження чого надано видаткові ордери від 13 квітня 2012 року (а.с.64), від 30 жовтня 2012 року (а.с.65), від 25 липня 2013 року (а.с.66), від 28 жовтня 2013 року (а.с.67), від 03 грудня 2013 року (а.с.68), від 06 листопада 2014 року (а.с.69), платіжні доручення № 85185 від 31 липня 2014 року (а.с.70), № 1174 від 28 січня 2015 року (а.с.71), № 5601 від 29 липня 2015 року (а.с.72), № 7787 від 22 грудня 2015 року (а.с.73), № 32602 від 16 серпня 2016 року (а.с.74), № 42196 від 25 жовтня 2016 року (а.с.75), № 2355 від 17 січня 2017 року (а.с.76), №7155 від 26 квітня 2017 року (а.с.77), № 1530 від 30 червня 2017 року (а.с.78), № 12004 від 24 жовтня 2017 року (а.с.79), № 22626 від 19 грудня 2017 року (а.с.80).

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав, що відповідач протягом 2012-2017 років отримував орендну плату від ПрАТ «АПК-Інвест» за використання земельної ділянки.

ОСОБА_5 та ФГ «Щедрий Лан» уклали договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка площею 4,36га га кадастровий номер 360000121 строком на 15 років (а.с.34-35).

02 листопада 2017 року право оренди за вищевказаним договором оренди на земельну ділянку площею 4,36 га кадастровий номер 360000121 строком на 15 років було зареєстровано за ФГ «Щедрий Лан», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, запис № 23143494 (а.с.36).

02 листопада 2017 року ОСОБА_5 та ФГ «Щедрий Лан» підписали акт приймання передачі земельної ділянки площею 4,36га га кадастровий номер 360000121 за договором від 02 листопада 2017 року (а.с.124), але як встановлено з пояснень представників сторін, вказана земельна ділянка протягом 2012-2017 років перебувала в користуванні ПрАТ «АПК-Інвест», за що останнім на користь ОСОБА_5 сплачувалась орендна плата. Факт отримання орендної плати ОСОБА_5 в період часу 2012-2017 роки визнаний його представником в судовому засіданні.

Листом від 20 січня 2018 року № 11 ФГ «Щедрий Лан» повідомило ПрАТ «АПК-Інвест» про укладення 02 листопада 2017 року між ФГ «Щедрий Лан» та ОСОБА_5 договору оренди земельної ділянки площею 4,36га га кадастровий номер 360000121 (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п.17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Аналогічні за змістом положення містить і укладений між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_5 22 березня 2012 року договір оренди земельної частки (паю), відповідно до п.2.3 якого у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.20 постанови Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14 (а.с.96-97) після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю відповідні сертифікати на земельну частку (пай) є недійсними. У той же час факт оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладанню. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладання відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених ст.31 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи наведені положення законодавства та позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19 березня 2018 року, приймаючи до уваги, що договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між позивачем по справі та ОСОБА_5 укладено строком на 20 років, суд дійшов висновку про те, що вказаний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у звязку з отриманням ОСОБА_5 державного акту про право власності на землю і станом на 02 листопада 2017 року (на час реєстрації права оренди за ФГ «Щедрий Лан») діяв. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, протягом 2012-2017 років земельна ділянка перебувала та станом на теперішній час перебуває в користуванні ПрАТ «АПК-Інвест», яке протягом цього часу сплачувало орендну плату на користь відповідача ОСОБА_5

Суд вважає за необхідне зазначити, що договір оренди земельної частки (паю), укладений 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_5 був зареєстрований 02 квітня 2012 року відповідно до Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119, тобто з дотриманням вимог і процедури, передбаченої на час вчинення цієї дії.

Згідно із частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу п.3 ст.3, ст.6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Беручи до уваги наведене, зокрема, що договір оренди земельної частки (паю) автоматично не припинив своєї дії та виходячи із загального принципу свободи договору, відповідно до якого ОСОБА_5 має право на вільне волевиявлення щодо належного йому майна, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «АПК-Інвест» про визнання укладеним 22 листопада 2012 року (як зазначено в заяві про зміну предмету та підстав позову) договору оренди землі між позивачем та ОСОБА_5 в редакції за поданим проектом з істотними умовами щодо строку оренди, розміру орендної плати (а.с.56-57) задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною 2 ст. 95 ЗК України, ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Аналогічні положення містить і частина 2 ст. 16 ЦК України, згідно якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частини 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно частини 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :36:000:0121 між ОСОБА_5 та ФГ «Щедрий Лан», право оренди за яким зареєстровано 02 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією в період дії іншого договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року суперечить частині 1 ст. 95 ЗК України, ст.ст. 25,27 Закону України "Про оренду землі" та порушує права позивача, як орендаря, які підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним та скасування запису № 23143494 про державну реєстрацію права оренди за цим договором.

Суд не приймає до уваги в якості належного доказу на підтвердження факту визнання позивачем по справі правомірності перебування у користуванні ФГ «Щедрий Лан» земельної ділянки кадастровий номер :36:000:0121 на підставі договору оренди від 02 листопада 2017 року, акт про тимчасовий обмін земельних ділянок від 27 квітня 2018 року, на який посилається представник відповідача ФГ «Щедрий Лан» (а.с.42) з наступних підстав.

Представники позивача ПрАТ «АПК-Інвест» в судовому засіданні зазначили, що акт обміну від 27 квітня 2018 рокує нікчемними, оскільки складений особами, які не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності, отже не створює жодних юридичних наслідків.

Договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, на підставі якого позивачем з 2012 року фактично використовується належна ОСОБА_5 земельна ділянка був підписаний з боку орендаря генеральним директором ПрАТ «АПК-Інвест».

Як вбачається з листа ПрАТ «АПК-Інвест» від 20 серпня 2018 року (а.с.207), з 03 серпня 2017 року ОСОБА_7 обіймає посаду директора департаменту рослинництва та землеробства ПрАТ «АПК-Інвест».

З п.п.3.9, 3.11 посадової інструкції директора департаменту рослинництва та землеробства ПрАТ «АПК-Інвест» вбачається, що він уповноважений діяти від імені департаменту рослинництва та землеробства, представляти інтереси департаменту рослинництва та землеробства у взаєминах з юридичними та фізичними особами у межах наданих повноважень; в межах компетенції підписувати та візувати документи (а.с.208-210).

Проаналізувавши вищенаведені докази, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави стверджувати про наявність у ОСОБА_8 повноважень на здійснення обміну земельних ділянок та підписання відповідних актів від імені ПрАТ «АПК-Інвест».

Суд не приймає до уваги довідку ФГ «Щедрий Лан» від 12 липня 2018 року відповідно до якої земельні ділянки, передані згідно акту тимчасового обміну земельних ділянок від 27 квітня 2018 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_9 обробляються ФГ «Щедрий Лан» (а.с.196), оскільки як встановлено із досліджених судом вищезазначених доказів, належна ОСОБА_5 земельна ділянка площею 4,36 га кадастровий номер :36:000:0121 перебуває у користуванні позивача по справі який протягом 2012-2017 років сплачує на користь ОСОБА_5 орендну плату.

Отже, позов ПрАТ «АПК Інвест» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати, повязані зі сплатою судового збору (а.с.1-2) слід віднести на відповідачів по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4,19,141, 259,263, 264, 265 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» (місцезнаходження: 85325, Донецька область, Покровський район, с.Рівне, вул.Шопена, 1-а, ідентифікаційний код 34626750) до ОСОБА_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1), Фермерського господарства «Щедрий Лан» (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області (адреса місцезнаходження: с. Іллінівка Костянтинівського району Донецької області, вул. Адміністративна, 42/3; ) про визнання укладеним договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,36 га кадастровий номер 360000121, укладений між ОСОБА_5 та Фермерським господарством «Щедриий Лан», право оренди за яким зареєстровано 02 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області.

Скасувати запис № 23143494про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та Фермерським господарством «Щедрий Лан» щодо земельної ділянки площею 4,36 га кадастровий номер 360000121, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «Щедрий Лан» на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 05 листопада 2018 року.

Суддя