Справа № 529/85/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, сторони мають малолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, 17. 02. ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, 15. 08. ІНФОРМАЦІЯ_2, але відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей надає систематично у не повному розмірі. Тому, вказуючи на те, що відповідач не надає у достатньому розмірі грошової допомоги на утримання дітей, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення на її користь на утримання малолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді від 02 лютого 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, що сторони проживають разом у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, 17. 02. ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, 15. 08. ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем в с. Великі Будища Диканського району, по вул. Ю. Кононенка, 11, а відповідач в свою чергу по теперішній час з ними не проживає, та допомоги на утримання малолітніх дітей надає систематично і не в повному розмірі.

Крім цього, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, на користь третьої особи ОСОБА_3

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу.

Статтями 8,11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобовязання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоровя, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України 1996 року, діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов'язок по утриманню дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, останній який офіційно працює, має стабільний дохід, можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги відповідачем позивачеві на утримання дитини, недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітніх дітей, їх рівні права на одержання від батька матеріальної допомоги, та одночасно самої позивачки, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, третя особа ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, 28. 12. ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого у ТОВ Аскорд, охоронцем, на користь ОСОБА_1, 08. 02. ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, 17. 02. ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, 15. 08. ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01. 02. 2018 року і до досягненням дитиною 18 років.

Стягти з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий: