Справа пр. №2/756/1643/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Субіна М.О.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року позивач - приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі - ПрАТ "Страхова група "ТАС") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 вересня 2016 року на вул. Єреванській, 12 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Mercedes Benz C200, д.р.н. НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_3

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 17 вересня 2016 року, автомобіль Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу складає 24029,31 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Mercedes Benz C200, д.р.н. НОМЕР_1, була застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС", страховик сплатив потерпілому ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 20781,92 грн.

З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу у строк, визначений чинним законодавством, не повідомив страховика ПрАТ "Страхова група "ТАС" про настання страхового випадку, позивач на підставі п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 20781,92 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Mercedes Benz C200, д.р.н. НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ "Страхова група "ТАС". Страховик був повідомлений потерпілим ОСОБА_4 про настання страхового випадку, провів огляд пошкодженого транспортного засобу для визначення належного для сплати розміру страхового відшкодування, факт настання страхового випадку ніким не оспорювався, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як винна особа у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, був притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивач визнав вказаний факт, добровільно сплативши страхове відшкодування. Зважаючи на викладене, ураховуючи те, що ПрАТ "Страхова група "ТАС" не надало доказів, які б вказували на те, що виплата страхового відшкодування позивачем є необґрунтованими збитками, представник ОСОБА_3 просив суд відмовити ПрАТ "Страхова група "ТАС" у задоволенні його позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

17 вересня 2016 року на вул. Єреванській, 12 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Mercedes Benz C200, д.р.н. НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_3 (а. с. 16-17).

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП (а. с. 62).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 17 вересня 2016 року за участю автомобілів Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2, та Mercedes Benz C200, д.р.н. НОМЕР_1, є ОСОБА_3

Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2, становила 24029,31 грн, що підтверджується звітом про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, від 17 жовтня 2016 року №0082-С (а. с. 25-42).

За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

За приписами ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Цивільна відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Mercedes Benz C200, д.р.н. НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ "Страхова група "ТАС" згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 квітня 2016 року АЕ/5528550. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складав 100000,00 грн, франшиза за договором - 0 грн (а. с. 13-15).

Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З наведеного вбачається, що обов'язок сплатити потерпілому ОСОБА_4 страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на ПрАТ "Страхова група "ТАС".

Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Volkswagen Passat, д.р.н. НОМЕР_2, та Mercedes Benz C200, д.р.н. НОМЕР_1, яка трапилась 17 вересня 2016 року, була визнана ПрАТ "Страхова група "ТАС" страховою подією, про що було складено страховий акт від 20 жовтня 2016 року №16335Р/20/16, та прийнято рішення про виплату потерпілому страхового відшкодування у сумі 20781,92 грн (а. с. 43-44).

На виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 квітня 2016 року АЕ/5528550 ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплатило потерпілому ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 20781,92 (а. с. 46).

П. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, покладено обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

За приписами п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортнe пригодe є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків (зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №6-284цс15, від 22 березня 2017 року у справі №6-2011цс16, постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №722/1929/15-ц).

Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

ОСОБА_3, водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не виконав обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що його довіритель не повідомляв страховика про страховий випадок у зв'язку з тим, що це зробив потерпілий.

Так, 21 вересня 2016 року потерпілий ОСОБА_4 письмово повідомив ПрАТ "Страхова група "ТАС" про настання страхового випадку, у повідомленні вказано дату, місце його настання, транспортний засіб винної особи.

Таким чином, страховик мав можливість переконатися, що подія є страховим випадком.

Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування.

Таким чином, суд вважає, що сам по собі факт неповідомлення водієм, винним у вчиненні дорожньо-транспортної, страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред'явлення регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПрАТ "Страхова група "ТАС" у задоволенні його позову.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 979-983, 988, 989 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук