ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2029/18 Справа № 176/1009/17 Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

27 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Вказував, що з 30 вересня 2015 року він працював на посаді завідувача центрального складу №31 складського господарства служби матеріально-технічного забезпечення виробництва ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 04 квітня 2017 ним здійснювався відпуск ТМЦ з центрального складу №31 СГ служби МТЗВ на Інгульську шахту ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», а саме проводу МФ-85. Під час відпуску ним була виявлена недостача дроту на одній із бобін, а саме не вистачало 342 кг дроту МФ-85. Про виявлену недостачу ним було повідомлено керівництво, яке ініціювало проведення службового розслідування та інвентаризацію всіх ТМЦ на складі №31.

Зазначав, що на час розслідування його було відсторонено від роботи та направлено у простій. За результатами службового розслідування було складено акт від 14 квітня 2017 року, в якому викладені обставини щодо приймання та зберігання бобіни з дротом МФ-85 та встановлено, що прийомкою зазначеної бобіни з проводом займалась комірник ОСОБА_3 Проведеною інвентаризацією 01 жовтня 2016 року встановлено наявність проводу МФ-85 у складі. Встановлено, що до 04 квітня 2017 року провід МФ-85 нікому не відпускався. Не встановлено в акті конкретної дати, часу і способу викрадення проводу. Під час службового розслідування йому було запропоновано керівництвом підприємства повністю відшкодувати збитки, завдані нестачею дроту МФ-85 в розмірі понад 66.000 грн., на що він надав свою відмову, тому що не вважає себе винним.

Посилався на те, що 01 червня 2017 року наказом тимчасово виконуючого обов'язки генерального директора підприємства №1074-ос його було звільнено з займаної посади на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір'я до нього з боку власника або уповноваженого органу. Позивач зазначає, що сам наказ не містить відомостей про те, які саме винні дії та коли були вчинені позивачем та стали підставою для втрати до нього довір'я, а лише зазначений перелік документів, як підстава для прийняття такого рішення.

Позивач вважає, що відповідачем не було створено належних йому умов праці, тому що в січні, лютому та березні 2017 року він окрім функціональних обов'язків завідувача складу №31 СГ служби МТЗВ, також виконував обов'язки заступника начальника СГ служби МТЗВ. Вважає, що починаючи з 10 січня 2017 його тимчасово перевели на іншу посаду, при цьому вимагаючи від нього належного виконання обов'язків на обох посадах одночасно. Тому вважає, що в даному випадку роботодавець створив для нього умови, в яких він фізично не мав можливості виконувати в повній мірі обов'язки завідувача складу №31.

Посилався також на те, що відповідно до вимог ст.147 КЗпП України звільнення є одним із заходів дисциплінарного стягнення, який може бути застосований до працівника за порушення трудової дисципліни. Застосуванши до нього дисциплінарне стягнення, відповідач порушив визначений ст.148 КЗпП України місячний строк, оскільки безпосереднє виявлення проступку сталося 04 квітня 2017 року, коли був встановлений факт відсутності дроту МФ-85 в кількості 342 кг, а дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосоване до нього 01 червня 2017 року, тобто майже через два місяці.

Позивач вважає зазначений наказ незаконним, оскільки його видано в порушення вимог ст.43 КЗпП України та з недотриманням п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року №9, тому просив його скасувати, поновити його на посаді та у відповідності до вимог ст.235 та ст.237-1 КЗпП України стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4.794 грн.85 коп. та відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінює в 10.000 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що конкретна дата та час, а також спосіб викрадення проводу комісією не встановлені; охорона товарно-матеріальних цінностей у позаробочий час не входила до обов'язків позивача; наказ не містить відомостей про те, які саме винні дії та коли вчинені позивачем; комісія не звернула уваги на те, що позивач в січні, лютому, березні та квітні 2017 року виконував обов'язки заступника начальника складського господарства служби МТЗВ; порушено строк застосування до позивача дисциплінарного стягнення, передбачений ст.148 КзпП України.

ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» надали відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначили, що рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року є законним та обґрунтованим, просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити в силі.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 20 листопада 2002 року по 01 червня 2017 року перебував у трудових відносинах з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

З 01 жовтня 2015 року до часу його звільнення, згідно із наказом від 30 вересня 2015 року №1969-ос, працював завідувачем центрального складу №31 складського господарства служби матеріально-технічного забезпечення виробництва ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

На підставі наказу в.о. генерального директора ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 07 квітня 2017 року №118 комісією проведено службове розслідування для з'ясування обставин виявлення недостачі матеріальних цінностей кабельної продукції на центральному складі №31 складського господарства служби матеріально-технічного забезпечення виробництва ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та порушень вимог організаційно-розпорядчих документів підприємства, які свідчать про незадовільний стан організації роботи з забезпечення збереження товарно-матеріальних цінностей на СГ служби МТЗВ підприємства. Результати службового розслідування відображені в акті від 14 квітня 2017 року (а.с.70).

Згідно акту службового розслідування та його додатків (а.с.71-76) від 14 квітня 2017 року судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

04 квітня 2017 року згідно з заказом-заявкою Інгульської шахти від 03 квітня 2017 року №5757-00282 завідувачем центрального складу №31 СГ служби МТЗВ ОСОБА_2 здійснювався відпуск ТМЦ з центрального складу №31 СГ служби МТЗВ на Інгульську шахту ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», а саме проводу МФ-85 у присутності контролера КПП СО СБ ОСОБА_4, вантажників ОСОБА_5 та ОСОБА_6, водія ОСОБА_7

Під час відпуску ТМЦ працівниками підприємства контролером КПП СО СБ ОСОБА_4 та водієм ОСОБА_8 візуально було встановлено, що бобіна має пошкодження упаковки та не має тієї ваги проводу, яку назвав ОСОБА_2, а саме 500 кг. У результаті зважування вага бобіни склала 302 кг (брутто), що не відповідала вазі, яка була зазначена у накладній, а саме 500 кг.

З письмових пояснень контролера КПП СО СБ ОСОБА_4 (а.с.194) вбачається, що 04 квітня 2017 року він заступив на чергування посту №12 складського господарства служби МТЗВ. Приблизно о 14 год.40 хв. він був присутній під час відвантаження бобіни з дротом МФ-85 на центральному складі №31 СГ. При огляді бобіни на його погляд цілісність бобіни була порушена, а вага не відповідала вазі, яку вказав ОСОБА_2 При даній розмові також був присутній водій, який теж запідозрив, що бобіна не повна. Але ОСОБА_2 наполягав на тому, що бобіна у нормальному стані і вага проводу на бобіні співпадає із записом на ярлику, який прикріплений до бобіни та наполягав на відвантаженні без зважування.

Аналогічні пояснення щодо сумнівів цілісності бобіни та її ваги та виявлення цих фактів підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.197,198,200,201-202).

Наказом начальника служби МТЗВ ОСОБА_9 від 05 квітня 2017 №26 «Про проведення часткової інвентаризації» було створено робочу інвентаризаційну комісію та проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, в частині підгрупи 169 «Кабелі і проводи шлангові та проводи неізольовані» центрального складу №31 СГ служби МТЗВ з перевіркою їх фактичної наявності та документальним підтвердженням станом на 05 квітня 2017 року у присутності матеріально відповідальних осіб, а саме: завідувача центрального складу №31 ОСОБА_2 та комірника центрального складу №31 ОСОБА_3 (а.с.108).

Протоколом засідання робочої інвентаризаційної комісії щодо проведення часткової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться на збереженні на території ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» по місцю їх зберігання «Центральний склад № 31» встановлено, що кабельна продукція зберігається в будівлі електроосвітлювальної арматури. У ході інвентаризації виявлено недостачу на загальну суму 66.263 грн.21 коп. Наявність товарно-матеріальних цінностей встановлено комісією шляхом огляду, замірів та зважування. Результати інвентаризації відображені в інвентаризаційному описі товарно-матеріальних цінностей та порівняльній відомості результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей станом на 05 квітня 2017 року (а.с.109).

Під час службового розслідування з метою виявлення слідів несанкційованого проникнення у склад сторонніх осіб, комісійно обстежено будівлю складу №31, інв. №0025100 та №1015500, які знаходяться на балансі складського господарства служби МТЗВ. В результаті обстеження будівель складу слідів несанкційованого проникнення в приміщення та пошкодження стін, вікон, дверей не виявлено. Контрольні замки, засувки, решітки, пломби знаходяться на місцях в справному стані, що підтверджується актом обстеження від 05 квітня 2017 року(а.с.115).

Судом також встановлено, що між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та завідувачем центрального складу №31 СГ служби МТЗВ ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_2 01 жовтня 2015 року укладено договір про повну матеріальну відповідальність та про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність (а.с.97-98,99).

Пунктами 1-3,7 договору про повну матеріальну відповідальність від 01 жовтня 2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем, визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором та на підставі пункту 1 ст.134 та ст.135-1 КЗпП України працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за всі в установленому порядку передані йому для зберігання роботодавцем товарно-матеріальні цінності, ОЗ, НМА, МШП, а також за ті товарно-матеріальні цінності, ОЗ, НМА, МШП, що будуть надходити для зберігання та використання протягом усього терміну дії цього договору.

Працівник зобов'язується у встановленому порядку та в установлені терміни згідно із затвердженими формами подавати звітність про рух товарно-матеріальні цінності, ОЗ, НМА, МШП переданих йому під звіт.

У випадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей, ОЗ, НМА, МШП більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов'язується відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям.

Роботодавець зобов'язується створити нормальні умови праці та виробничу обстановку, що забезпечує збереження прийнятих під звіт працівником товарно-матеріальних цінностей, ОЗ, НМА, МШП.

Аналогічні умови викладені і в договорі про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01 жовтня 2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем.

З посадової інструкції завідувача центральним складом №31 складського господарства Служби МТЗВ судом встановлено, що ОСОБА_2, як завідувач центрального складу №31 СГ служби МТЗВ, під час виконання своїх посадових обов'язків зобов'язаний був: виконувати вимоги інструкцій і правил проведення складських операцій з приймання, зберігання та відпуску ТМЦ (п.2.2.4); попереджувати розкрадання та забезпечувати зберігання ТМЦ, основних засобів та інших необоротних матеріальних активів, що знаходяться у нього в підзвітності, дотримуватися режимів зберігання (п.2.2.6); готувати та брати участь у проведенні річної інвентаризації ТМЦ і вибіркових перевірках фактичних залишків матеріалів з картотекою (п.2.2.13); встановлювати та своєчасно доводити виробничі завдання підлеглим працівникам і контролювати їх виконання (п.2.2.30); виконувати нормативно-правові акти та організаційно-розпорядчі документи, що стосуються прийому, відпуску, обліку та зберігання МТЦ; вимоги наказу по підприємству «Про встановлення облікової політики підприємства й організацію бухгалтерського обліку» та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (п.2.2.33).

Відповідно до наказів від 10 січня 2017 року №199-к та від 20 лютого 2017 року №875К на позивача, за його згодою, тимчасово (на період хвороби) покладалися обов'язки заступника начальника господарства складського СГ служби МТЗВ з виплатою різниці в окладах.

За ініціативою адміністрації ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» 01 червня 2017 року позивача, ОСОБА_2, знайомили з вакансіями, які є в наявності на підприємстві (робота не була пов'язана з матеріальною відповідальністю) шляхом особистого ознайомлення під підпис, а саме станом на 29 травня 2017 року. Позивач з переліком вакансій по всьому підприємству станом на 29 травня 2017 року ознайомився, але згоди на переведення на робочу професію, яка б могла йому підійти за станом здоров'я та кваліфікації, не надав (а.с.103-107).

Відповідно до вимог ст.43 КЗпП України ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» 13 травня 2017 року звернулося з поданням №18/2467 до ППО ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про надання згоди на розірвання трудового договору з працівником ОСОБА_2 згідно з п.2 ст.41 КЗпП України.

31 травня 2017 профспілковий комітет ППО ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», розглянувши подання, надав згоду на розірвання трудового договору з працівником ОСОБА_2, завідувачем центрального складу №31 складського господарства служби МТЗВ ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» за п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (а.с.102).

Наказом т.в.о. генерального директора від 01 червня 2017 року №1074-ос ОСОБА_2 звільнено з займаної посади 01 червня 2017 року у зв'язку з втратою довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу за п.2 ст.41 КЗпП України (а.с.19).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача щодо виявлення саме ним факту пошкодження цілісності бобіни та її ваги спростовуються вищезазначеними доказами; позивач на час виникнення спірних правовідносин був матеріально відповідальною особою на центральному складі №31 СГ служби МТЗВ; ОСОБА_2В, як завідувач складу, в порушення вимог його посадової інструкції, взагалі за час своєї роботи на посаді не готував і не брав участь у вибіркових перевірках фактичних залишків матеріалів складу №31 з картотекою, не вживав достатніх заходів, спрямованих на забезпечення зберігання ТМЦ, що знаходяться у нього в підзвітності, що як наслідок призвело до заподіянню шкоди підприємству внаслідок бездіяльності матеріально-відповідальної особи під час неналежного виконання ним трудових обов'язків щодо збереження ТМЦ; відповідачем при звільненні позивача дотримані всі умови, передбачені діючим законодавством України, наказ про його звільнення з роботи за п.2 ст.41 КЗпП є законним і підстав для його скасування та поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України дозволяє стверджувати, що розірвання трудового договору на його підставі можливе за сукупності таких умов: 1)безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (приймання, зберіганням, транспортування, розподіл тощо); 2)винна дія працівника; 3)втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу (тобто, негативну оцінку роботодавцем трудової діяльності працівника, що зумовлена невиконанням чи неналежним виконанням працівником своєї трудової функції, безпосередньо пов'язаної з обслуговуванням грошових, товарних і культурних цінностей).

Аналогічний правовий висновок було зроблено і у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-100цс16.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку про те, що сторони уклали договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_2, працюючого на посаді завідувача центрального складу №31 СГ служби МТЗВ ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», відповідно до якого останній несе матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання, оприбуткування та передачі ТМЦ; згідно посадової інструкції позивач повинен виконувати вимоги інструкцій і правил проведення складських операцій з приймання, зберігання та відпуску ТМЦ (п.2.2.4); попереджувати розкрадання та забезпечувати зберігання ТМЦ, основних засобів та інших необоротних матеріальних активів, що знаходяться у нього в підзвітності, дотримуватися режимів зберігання (п. 2.2.6); готувати та брати участь у проведенні річної інвентаризації ТМЦ і вибіркових перевірках фактичних залишків матеріалів з картотекою (п.2.2.13); встановлювати та своєчасно доводити виробничі завдання підлеглим працівникам і контролювати їх виконання (п.2.2.30); виконувати нормативно-правові акти та організаційно-розпорядчі документи, що стосуються прийому, відпуску, обліку та зберігання ТМЦ; а відтак ОСОБА_2 ніс відповідальність за їх цілісність.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що роботодавцем не були створені умови, які забезпечували цілісність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними, оскільки матеріали справи не містять даних, які б підтверджували звернення ОСОБА_2, як завідувача центрального складу №31 СГ служби МТЗВ ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», до ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» стосовно незадовільних умов щодо збереження цілісності ТМЦ.

Доводи апеляційної скарги, що до звільнення за п.2 ст.41 КЗпП України підлягає застосуванню ст.148 КЗпП України, а відповідач пропустив одномісячний строк, встановлений ст.148 КЗпП України, оскільки нестача ТМЦ виявлена 04 квітня 2017 року, а звільнення відбулось 01 червня 2017 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N9 від 06 листопада 1992 року з наступними змінами роз'яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст.41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148,149 КзпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_10