_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2997/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2018 року

Київський райсуд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.,

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справі за позовом

Публічного Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного Акціонерного товариства «ЕК «Одесаобленерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Центрального Об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Першого Київського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, Другого Приморського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області про звільнення майна з під арешту,

Встановив,

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» у жовтні 2017 року звернувся до з позовом про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1, належної на праві власності ОСОБА_2. Позивач зазначив, що постановами державних виконавців Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у період з 2010 року по 2015 роки та Другого Приморського відділу ДВС Одеською МУЮ від 26.05.2015 року неодноразово оголошувалась заборона на відчуження майна, належного боржнику ОСОБА_2 у вигляді квартири АДРЕСА_2. Вказана квартира передана ОСОБА_2 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в іпотеку за договором іпотеки від 10.12.2007 року у якості забезпечення виконання позичальником - підприємством Торгово-промислова фірма «Джулета» в особі директора фірми ОСОБА_2 зобов'язань за договором кредиту від 10.12.2007 року. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02.03.2010 року задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту і з відповідача на користь банку стягнуто 1516042,86 грн. Рішення суду до сьогодні не виконано, виконавчий лист за №2-966/10, виданий Київським райсудом м.Одеси 21.02.2011 року перебуває на примусовому виконанні у Київському ВДВС. При оформленні документів для вирішення питання про звернення стягнення боргу за договором кредиту на іпотечне майно виявилось, що квартира, яка передана позичальником в іпотеку банку в 2007 року, з 2010 року перебуває під арештом. Позивач стверджує у заяві, що наявність арештів на квартиру є перешкодою для реалізації прав іпотеко держателя щодо реалізації іпотечного майна, тому вимагає скасувати постанови державних виконавців про арешт вищеназваної квартири. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності. Крім того, позивач надав до суду заяву про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. На обґрунтування своїх вимог банк надав копію кредитного договору, копію договору іпотеки, копію рішення суду про стягнення боргу за договором кредиту, інформаційну довідку з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог банку і просив розглядати справу за його відсутності.

Інші учасники справи до суду не з'явились. Представники ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» і представник Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі надали письмові заперечення на позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Суд вивчив матеріали справи і встановив, що 10.12.2007 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_2, який діяв в інтересах підприємства Торгово-промислової фірми «Джулета», уклали кредитний договір, за умовами якого Банк надав, а директор фірми отримав кредитні кошти в сумі 1300 000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 15,5%. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банк і ОСОБА_2 10.12.2007 року уклали договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 передав, а Банк прийняв в іпотеку квартиру АДРЕСА_2. Торгово-промислова фірма свої зобов'язання за договором кредиту не виконала, внаслідок чого станом на 03.02.2010 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 1516042,86 грн. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02.03.2010 року задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.12.2007 року в сумі 1516042,86 року. Рішення суду вступило в законну силу і виконавчий лист до сьогодні перебуває на виконанні в Київському ВДВС м.Одеси. При виконанні рішення з'ясувалось, що квартира перебуває під арештом на підставі: постанов Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ і Київського ВДВС ОМУЮ в Одеській області від 10.09.2010 року за виконавчим провадженням ВП№В-12/531; від 04.02.2011 року за виконавчим провадженням №24181957; від 13.04.2011 року за виконавчим провадженням №25866906; від 04.08.2011 року за виконавчим провадженням №27980466; від 29.08.2011 року за виконавчим провадженням №28389815; від 12.12.2011 року за виконавчим провадженням №27980466; від 12.03.2012 року за виконавчим провадженням №31640036; від 09.10.2012 року за виконавчим провадженням №34653549; від 20.06.2013 року за виконавчим провадженням №38501108; від 20.06.2013 року за виконавчим провадженням №38500653; від 02.03.2015 року за виконавчим провадженням №46485684; від 02.03.2015 року за виконавчим провадженням №46485684; від 19.01.2015 року за виконавчим провадженням №46042075; від 03.03.2016 року за виконавчим провадженням №50312569; від 18.02.2016 року за виконавчим провадженням №50066017; і постанови Другого Приморського відділу ДВС МУЮ від 26.05.2015 року за виконавчим провадженням № 47505301.

Банк вимагає звільнити з-під арешту іпотечне майно шляхом скасування постанов державних виконавців, стверджуючи, що наявність арештів на іпотечне майно порушує право іпотеко держателя щодо звернення стягнення на це майно.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов Банку підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав:

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні й користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що також відповідає умовам укладеного між сторонами іпотечного договору.

Відповідно до вимог ст.12 ЗУ „Про іпотеку" та п.4.1 іпотечного договору право звернення на предмет іпотеки у Іпотекодержателя виникає у випадках порушення зобов'язань за кредитним договором в момент настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором. Ст.7 ЗУ „Про іпотеку" і розділ 2 Іпотечного Договору передбачають, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, та будь-якого збільшення суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленнями за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмету іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов Іпотечного договору.

У даному випадку рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02.03.2010 року встановлено факт порушення іпотекодавцем ОСОБА_2 - власником квартири АДРЕСА_3 умов кредитного договору. Надані суду письмові докази свідчать про невиконання іпотекодавцем зобов'язань як за договором кредиту так і за рішенням суду. Право іпотекодержавтеля ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернути стягнення на іпотечне майно передбачено як договором іпотеки так і законом.

Суд погоджується з доводами позивача що наявність арештів порушує його право на задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням за рахунок іпотечного майна. Відновлення порушеного права у даному випадку можливе шляхом звільнення квартири з-під арештів.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов Публічного Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Звільнити з-під арешту належне ОСОБА_2 майно у вигляді квартири АДРЕСА_4 і скасувати постанови державних виконавців Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ і Київського ВДВС ОМУЮ в Одеській області від 10.09.2010 року за виконавчим провадженням ВП№В-12/531; від 04.02.2011 року за виконавчим провадженням №24181957; від 13.04.2011 року за виконавчим провадженням №25866906; від 04.08.2011 року за виконавчим провадженням №27980466; від 29.08.2011 року за виконавчим провадженням №28389815; від 12.12.2011 року за виконавчим провадженням №27980466; від 12.03.2012 року за виконавчим провадженням №31640036; від 09.10.2012 року за виконавчим провадженням №34653549; від 20.06.2013 року за виконавчим провадженням №38501108; від 20.06.2013 року за виконавчим провадженням №38500653; від 02.03.2015 року за виконавчим провадженням №46485684; від 02.03.2015 року за виконавчим провадженням №46485684; від 19.01.2015 року за виконавчим провадженням №46042075; від 03.03.2016 року за виконавчим провадженням №50312569; від 18.02.2016 року за виконавчим провадженням №50066017; і постанову Другого Приморського відділу ДВС МУЮ від 26.05.2015 року за виконавчим провадженням № 47505301.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.