Справа № 682/3134/18
Провадження № 2/682/1139/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.
розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовною заявою приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
26.10.2018 року приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 24.03.2015 року.
В обґрунтування позову вказує, що 24.03.2015 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу товарів у кредит, а саме мобільного телефона марки «Nokia 520» вартістю 2655 грн із внесенням 1000 грн під час придбання товару із кінцевим терміном погашення боргу не пізніше 24.06.2016 року. Всупереч умовам договору, відповідач залишкову частину вартості товару не виплатив, заборгованість не погасив. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість на суму 8163 грн. 44 коп.
Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд yt повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід частково задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з умовами Договору купівлі-продажу товарів у кредит від 24.03.2015 року (далі - Договір) між приватним підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі продажу товарів в кредит, відповідно до якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 телефон марки «Nokia 520» вартістю 2655 грн. (а.с.4).
Відповідно до п.2.2 Договору покупець зобовязаний прийняти товар і розрахуватися не пізніше 24.06.2016 року відповідно до умов даного Договору.
Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору оплата товару здійснюється покупцем у визначений договором строк шляхом сплати щомісячного платежу до 10 числа в рахунок погашення суми основного боргу у розмірі не менше ніж 552 грн. Окрім того, згідно умов договору, за користування кредитом покупець зобовязаний додатково щомісячно сплачувати плату у розмірі 3% від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Нарахування плати за користування кредитом починається з 24.03.2015 року.
Судом встановлено, що Відповідач свої зобовязання за договором не виконав належним чином, взагалі не сплачуючи жодних коштів в рахунок погашення заборгованості.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до п 4.2 Договору купівлі-продажу товарів у кредит, укладеного між позивачем та відповідачем 24.03.2015 року, за прострочення здійснення основного платежу покупець зобовязався сплачувати продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу.
Крім того, в разі здійснення прострочення чергового платежу за товар покупець зобовязаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки встановленої Національним банком України від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведено черговий платіж.
Згідно із розрахунку заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит станом на 25.10.2018 року, загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 8163 грн. 44 коп., в тому числі 1655 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 2134 грн. 95 коп. - плата за користування кредитом, 2174 грн. 69 коп. пеня, 711 грн. 65 коп. штраф за порушення вимог договору, 1309 грн. 15 коп. сума інфляційних витрат, 178 грн. 00 коп. три відсотки річних за несвоєчасну сплату боргу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України.
Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачем виконано всі умови договору, тобто виконано зобов'язання перед позичальником, а відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов'язання, вчасно не розрахувався, в результаті чого виникла заборгованість, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.
Водночас, вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд дійшов до наступного.
Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не допускається.
Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах № 6-2003 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374 цс 17 від 11 жовтня 2017 року.
Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення відсотків на суму 2134 грн. 95 коп. за весь період користування кредитом.
У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Враховуючи те, що договір укладено на період з 24 квітня 2014 року по 24.06.2016 року, позивач вправі просити стягнути відсотки за користування кредитом саме за цей період.
За таких обставин вимога позивача про стягнення відсотків на весь період простроченої заборгованості не підлягає задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 6061 грн. 58 коп. (1655 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 744 грн. 74 коп. - плата за користування кредитом, 2174 грн. 69 коп. пеня, 1309 грн. 15 коп. сума інфляційних витрат, 178 грн. 00 коп. три відсотки річних за несвоєчасну сплату боргу).
При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачом понесені судові витрати у сумі 704,80 грн.
Позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлено у сумі 8163 грн. 44 коп., до стягнення підлягає заборгованість у сумі 6061 грн. 58 коп., тобто 74,25 % (6061,58 х 100 : 8163,44).
За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 523 грн. 31 коп. судового збору (704,80 х 74,25 %).
Керуючись ст.ст.526, 530, 611, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 141, 247, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1/17, м. Славута Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь приватного підприємця ОСОБА_1, заборгованість у розмірі 6061 грн. 58 коп. за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 24.03.2015 та 523 грн. 31 коп. судових витрат.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницько апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.