Справа № 708/1163/18
Номер провадження № 2/708/438/18
26 листопада 2018 року
Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді Івахненко О.Г.
при секретарі -ОмельченкоЮ.М.,
представника третьої особи - Нечистенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратла право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.
В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він являється єдиним власником житлової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1., де крім нього в даній квартирі проживає він та його дружина ОСОБА_4 А також, зареєстрована відповідачка ОСОБА_3, яка фактично не проживає в даній квартирі з березня 2011 року в зв'язку з її усиновленням до іншої сім'ї, що підтверджується відповідним листом служби у справах дітей Чигиринської РДА.
Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачка не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушують його права.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві, та зазначив, що з 2011 року відповідачка не проживає за вищезазначеною адресою, додаткових клопотань не має та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що можуть підтвердити, що з 2011 року, вони не бачили ОСОБА_3, за місцем її реєстрації, позивач сам оплачує комунальні послуги та доглядає за квартирою. На даний час фактичне місце перебування та проживання відповідача - не відоме.
Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що права ОСОБА_3,порушені не будуть, а тому вони не заперечують проти даного позову.
Суд, вислухавши позивача, свідків, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно довідки про склад сім'ї від 08.11.2018 №1821, виданої комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр» Чигиринської міської ради вбачається, що в даній квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована: онука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дружина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.
Відповідно до акту обстеження умов проживання жителів м.Чигирина та с.Чернече від 28.09.2018 року, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована, але фактично не проживає, в зв'язку з усиновленням.
Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Той факт, що з 2015 року ОСОБА_3 жодного разу не з'являлася за місцем своєї реєстрації в судовому засіданні підтверджується зокрема і показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Тобто право члена сім'ї власника квартири користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою.
Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Тобто право члена сім'ї власника квартири користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою.
А у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не проживаючи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, більше одного року без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратив право користування даним жилим приміщенням.
Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації місця проживання відповідача, то вони не підлягають задоволенню оскільки повноваження у сфері реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб делегуються органам місцевого самоврядування (виконавчому органу сільської, селищної або міської ради, сільському голові (у випадку, коли відповідно до Закону виконавчий орган сільської ради не утворено, органу реєстрації), тобто лише ці органи чи особи наділені повноваженнями постановки чи зняття з реєстрації місця проживання осіб, а також їх скасування.
За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268,282, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловою квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.Г. Івахненко