ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6808/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді ЦИМБАЛ І.К., при секретарі Леонтьєву В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач не проживає в квартирі позивача. Відповідач, як повнолітня особа, не несе витрат по утриманню квартири, а тому відповідач має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву де позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу слухати без його участі.

Відповідач в засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував, просив розглянути справу в його відсутність.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні вимог щодо примусового зняття з реєстрації ОСОБА_3, слід відмовити, оскільки дана вимога має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства в разі відмови посадової особи органу державної влади вчинити відповідні дії на підставі рішення суду. Крім того, враховуючи, що дана вимога не конкретизована, а саме зазначено зняти з реєстраційного обліку, вбачається, що такий спосіб захисту, як зняття з реєстраційного обліку суд не здійснює, оскільки це відноситься до повноважень іншого державного органу.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 206, 258, 259, 263- 265, 267, 268, 430 ЦПК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: