Провадження №: 2/752/5077/18
У Х В А Л А

04.07.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізінг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. передана вищеозначена цивільна справа.

В позовній заяві позивач просить застосувати наслідки недійсності правочину - договору про фінансовий лізінг від 11.10.2012 року та стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 157530,95 грн., посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.02.2017 року, у справі № 752987015-ц, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізінг Україна» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним, рішення суду першої інстанції від 01.11.2016 року яким відмовлено у задоволенні позову скасовано та ухвалене нове рішення яким, Договір профінансовий лізінг від 11.10.2012 року визнано недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Суддею Ладиченко С.В. заявлено самовідвід.

Підставою для звернення з позовом є скасування Апеляційним судом м. Києва рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізінг Україна» про захист прав споживачів яким та визнання договору недійсним, що було постановлене суддею Ладиченко С.В., та яким було відмовлено в задоволенні позову, та ухвалення нового ріщення, про задоволення позовних вимог.

Застосування наслідків недійсності правочину є похідною вимогою від визнання недійсним Договору профінансовий лізінг від 11.10.2012 року, у визнанні недійсним якого відмовляв суд першої інстанції у складі сідді Ладиченко С.В.

Таким чином суддею Ладиченко С.В. вже оцінюваись наявні докази та висловлювалась думка з питання дійсності данного правочину що унеможливлює розгляд ним цієї справи.

В зв'язку з викладеними обставинами, з метою унеможливлення обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Ладиченко С.В. останнім заявлено самовідвід.

З урахуванням обставин що склалися, з метою дотримання балансу інтересів між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також для унеможливлення обставин які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб'єктивного критерію, але й об'єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, за наявністю підстав, зазначених у статтях 36-38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач, зобов'язані заявити самовідвід.Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України судді не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу(самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відвести суддю Ладиченко С.В. від розгляду справи за за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізінг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину.

Цивільну справу передати до канцелярії Голосіївського районного суду для визначення відповідальним працівником відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду іншого складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Ладиченко