Справа № 740/335/17
Провадження № 2/740/52/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю., відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 11254 грн. 16 коп заборгованості за кредитним договором від 15 березня 2012 року, з якої: 517 грн. 44 коп заборгованості за кредитом, 7124 грн. 62 коп заборгованості за процентами, 2600 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 512 грн. 10 коп штрафу (процентна складова). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до даного кредитного договору, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів, отримав 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі.

В запереченнях проти позову відповідач ОСОБА_1 зазначає, що розрахунок заборгованості не може бути підтвердженням боргу, анкета позичальника, умови та правила надання банківських послуг не є доказом укладення договору, відсутні докази щодо отримання картки та терміну її дії, відсутні докази щодо досудового врегулювання спору зі сторони банку, просить застосувати позовну давність.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, відповідно до клопотання до позовної заяви підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що отримав від банку близько 300 грн., картку отримав орієнтовно у 2012 році на 55 днів, більше коштів від банку не отримував, працівники банку завірили його, що вказані 300 грн. будуть погашатись, кредитний договір відсутній, про заборгованість його ніхто не повідомляв, дії банку спрямовані на підвищення заборгованості, просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Клопотання сторін про залучення спеціаліста чи експерта відсутні.

Позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 15 березня 2012 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 15 березня 2012 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Универсальная, 55 дней льготного периода", згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, пільговий період нарахування процентів-0,01% річних (до 55 днів при умові погашення заборгованості до 25 числа слідуючого місяця), базова процентна ставка в місяць-2,5%, розмір щомісячних платежів-7% від заборгованост, строк внесення щомісячних платежів-до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, комісії за зняття грошей-3% від суми операції, передбачена також комісія за зняття коштів в банкоматах інших банків, за моніторинг неактивної картки, за отримання баланса в банкоматах позивача, за безготівковий платіж. Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, про що наявний підпис останнього у анкеті-заяві від 15 березня 2012 року, останній відповідно до умов даного договору зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобовязань, та комісії. Згідно п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк, відповідно до п.1.1.7.31.-строк позовної давності щодо вимог банку по поверненню кредиту, сплати процентів, винагород, неустойки,-становить 50 років.

Відповідно до інформації про додаток наявне фотозображення ОСОБА_1 з отриманою карткою, дата створення-15 березня 2012 року, прізвище ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_1 (картрахунок 284527 від 15 березня 2012 року) старт карткового рахунку здійснений 15 березня 2012 року, зміна кредитного ліміту 15 березня 2012 року-300 грн., зміна кредитного ліміту 15 березня 2012 року-2500 грн., зміна кредитного ліміту 06 жовтня 2014 року-520 грн., зміна кредитного ліміту 14 жовтня 2014 року-520 грн..

Відповідно до довідки позивача б/н (дата видачі не зазначена) ОСОБА_1 видані кредитні картки: №284527, дата відкриття 15 березня 2012 року, термін дії 09/15; №788515, дата відкриття 28 травня 2012 року, термін дії 10/15.

Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України.

Докази про визнання даного договору недійсним, спростування належності та допустимості вищезазначених доказів,-станом на час розгляду справи відсутні.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 червня 2016 року становить: 517 грн. 44 коп заборгованості за кредитом, 7124 грн. 62 коп заборгованості за процентами, 2600 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 512 грн. 10 коп штрафу (процентна складова). Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В судовому засіданні відповідачем заявлено про застосування спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно вищезазначеного розрахунку заборгованості останній платіж здійснений відповідачем 04 червня 2014 року (100 грн.), що із врахуванням строку внесення щомісячних платежів-до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, є підставою для визначення перебігу позовної давності з 26 червня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За таких обставин обов»язковим є підпис позичальника під Умовами і правилами надання банківських послуг у тому випадку, коли сторони досягли домовленості щодо продовження строку позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що Умови і правила надання банківських послуг відповідачем не підписувались, договір сторін про збільшення позовної давності відсутній, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Враховуючи час звернення позивача до суду 27 січня 2017 року та заяву відповідача про застосування спливу позовної давності, на користь позивача підлягає стягненню: 517 грн. 44 коп заборгованості по кредиту, 7106 грн. 70 коп заборгованості за процентами в межах трирічного строку.

В позові позивач просить стягнути з відповідача одночасно заборгованість за пенею та штраф (фіксовану частину та процентну складову).

Вимоги про стягнення на користь позивача 2600 грн. заборгованості за пенею та комісією, які не розмежовані, не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15.

Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечення відповідача щодо укладення договору, спростування розрахунку доказами у встановленому порядку не підтвердженні.

За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 517 грн. 44 коп заборгованості за кредитом, 7106 грн. 70 коп заборгованості за процентами, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 512 грн. 10 коп. штрафу (процентна складова), всього 8636 грн. 24 коп.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 11254 грн. 16 коп., судом стягнуто 8636 грн. 24 коп, тобто позовні вимоги задоволені на 76,73% (8636,24 х 100 : 11254,16=76,73), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 1227 грн. 68 коп судового збору (1600 х 76,73 : 100 =1227,68).

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, номер і серія паспорта громадянина ОСОБА_3 411014, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, місцезнаходження-49094, м.Дніпро, Жовтневий район, вул.Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-14360570, заборгованість за кредитним договором від 15 березня 2012 року: 517 грн. 44 коп заборгованості за кредитом, 7106 грн. 70 коп заборгованості за процентами, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 512 грн. 10 коп. штрафу (процентна складова), а всього стягнути 8636 (вісім тисяч шістсот тридцять шість) грн. 24 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк 1227 (одну тисячу двісті двадцять сім) грн. 68 коп судового збору.

Учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно видати копії скороченого рішення після його проголошення.

Копії повного рішення надіслати учасникам справи протягом двох днів з дня його складення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення складене 26 березня 2018 року.