АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1734/18Головуючий по 1 інстанції Горячківська Л.В.
Категорія: 39 Доповідач в апеляційній інстанції Карпенко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої Карпенко О.В.

суддів Бабенка В.М., Нерушак Л.В.

секретаря Анкудінова О.І.

прокурора Головні І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року, ухваленого під головуванням судді Горячківської Л.В. у залі судових засідань Уманського міськрайонного суду Черкаської області, по справі за позовом ОСОБА_3 до Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, суд,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивачки ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1. Згідно заповіту від 19 березня 1994 року, вказує позивачка, вона отримала ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

ОСОБА_3 зазначає, що іншим співвласником вказаного житлового будинку з надвірними спорудами була дружина покійного ОСОБА_5, яка подала до нотаріальної контори відмову у прийнятті спадщини після смерті свого чоловіка на користь позивачки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина спадкодавця ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку який розташований у АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 вказує, що 19 березня 1994 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким передала позивачці все належне їй майно, в тому числі і ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою АДРЕСА_1

Вже після смерті спадкодавців, вказує ОСОБА_3, вона отримала їхні сертифікати на земельні ділянки площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах, які перебувають у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Косенівка». Покійні не змогли розпорядитися вказаними земельними ділянками, оскільки сертифікати на їх ім'я були видані уже після їх смерті.

Позивачка зазначає, що являється єдиною спадкоємицею за заповітами після смерті покійних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, жодних інших спадкоємців за законом не має, спадковим майном після їх смерті, яке було не заповідане, фактично розпоряджалась мати позивачки - ОСОБА_6, яка також не встигла оформити своїх спадкових прав у зв»язку із смертю.

З метою захисту своїх спадкових прав, вказує ОСОБА_3, вона звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із відповідним позовом та просила суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, надану для ведення особистого підсобного господарства площею 2,52 в умовно кадастрових гектарах, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого Уманською районною державною адміністрацією 11 травня 1999 року, що знаходиться на території Косенівської сільської ради, Уманського району, Черкаської області, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,52 в умовно кадастрових гектарах, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, виданого Уманською районною державною адміністрацією 31 березня 1999 року, що знаходиться на території Косенівської сільської ради Уманського району, Черкаської області.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року позов - задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого Уманською районною державною адміністрацією 11 травня 1999 року, що знаходиться на території Косенівської сільської ради, Уманського району, Черкаської області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, виданого Уманською районною державною адміністрацією 31 березня 1999 року, що знаходиться на території Косенівської сільської ради, Уманського району, Черкаської області.

В грудні 2016 року до апеляційного суду Черкаської області надійшла апеляційна скарга від Уманської місцевої прокуратури на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року із посиланням на те, що Уманською місцевою прокуратурою за результатами розгляду листа Уманської районної державної адміністрації щодо порушення інтересів держави шляхом неправомірного набуття ОСОБА_3 права власності на спадкове майно та необхідності вжиття заходів прокурорського реагування вивчено на предмет законності рішення Уманського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Косенівської сільської ради Уманського району про визнання права власності на спадкове майно.

Апеляційну скаргу особа, яка її подала, зокрема, обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибного висновку про необхідність застосування положень ЦК України, який діє на даний час, в той час коли до виниклих правовідносин мають бути застосовані норми ЦК УРСР.

Відповідно до норм ЦК УРСР спадкування майна за законом після смерті спадкодавця племінниками не передбачено. Таким чином, ОСОБА_3 до кола спадкоємців за законом після смерті дядька та його дружини не входить.

Також вирішуючи спір по суті, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що спадкодавцям належить лише право на спірну земельну частку (пай), а не сама земельна частка.

Крім того, в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Якщо спадщина, яка відкрилася після смерті спадкодавців у встановленому законом порядку не прийнята, дане спадкове майно переходить до держави.

У встановлений законом строк спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини на право на вказані землі не звертались, а до суду з відповідним позовом ОСОБА_3 звернулась поза межами встановлених строків.

Таким чином, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, судовим рішенням передано у власність фізичній особі, яка не є спадкоємцем за законом, право на земельну ділянку із державного фонду, що суперечить нормам ЦК УРСР та порушує інтереси держави.

За наслідками розгляду апеляційної скарги Уманська місцева прокуратура просить рішення Уманського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року скасувати, як постановлене із порушенням вимог матеріального і процесуального права, при неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи та при невідповідності висновків суду обставинам справи, ухваливши при цьому нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю. Стягнути із Косенівської сільської ради Уманського району на користь прокуратури Черкаської області сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 496,80 грн.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Уманської місцевої прокуратури не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Судом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданого виконкомом Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 19, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивачки ОСОБА_4 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1

Згідно заповіту від 19 березня 1994 року, посвідченого секретарем виконкому Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_4 заповів ОСОБА_3 ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.17).

У встановлений шестимісячний строк ОСОБА_3 звернулась до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Дружина покійного ОСОБА_4. - ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори відмову у прийнятті спадщини після смерті свого чоловіка на користь позивачки.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме свідоцтва про смерть НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Звенигородської райдержадміністрації Черкаської області 11 травня 1999 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідно до заповіту, складеного 19 березня 1994 року, ОСОБА_5 передала все належне їй майно позивачці, в тому числі 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 та інше рухоме і не рухоме майно, що знаходиться в с. Косенівка Уманського району Черкаської області (а.с.18).

31 березня 1999 року на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації від 30 грудня 1998 року № 540 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5 (а.с.16).

А 11 травня 2000 року на підставі цього ж рішення Уманської районної державної адміністрації від 30 грудня 1998 року № 540 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 (а.с.15).

Оскільки зазначені сертифікати на земельні ділянки площею 2,52 в умовних кадастрових гектарах кожний, які перебувають у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Косенівка», були видані вже після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні об»єктивно не змогли розпорядитися вказаними земельними ділянками.

Статтею 524 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружини і батьки померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). (статті 529, 530 ЦК УРСР).

Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Уманського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2000 року, ОСОБА_6, яка є матір»ю позивачки, являється рідною сестрою ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

Спадковим майном після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яке було не заповідане, а саме спірними земельними ділянками, розпоряджалась мати позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - сестра ОСОБА_4

Вказане підтверджується довідкою Виконкому Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області від 02 березня 2016 року № 114 (а.с.23).

Згідно відомостей вказаної довідки ОСОБА_6 дійсно похоронила брата ОСОБА_4 та його дружину ОСОБА_5 та розпоряджалась майном, яке залишилось після їх смерті і яке не було переданим по заповіту.

Отже, відповідно до вимог частини першої статті 549 ЦК УРСР, ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину, але оформити своїх спадкових прав не встигла, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_5, видане виконкомом Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області від 24 лютого 2005 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Після смерті матері ОСОБА_3 звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

21 вересня 2005 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким вона успадкувала майно ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 2,3079, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Косенівської сільської Ради Уманського району Черкаської області та належної спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_6, виданого Косенівською сільською Радою Уманського району 29 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2158. (а.с. 22)

11 листопада 2015 року позивачці стало відомо про наявність сертифікатів на земельні ділянки, які належали ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до повідомлення на запит управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області від 02 березня 2016 року за № 31-28-99.3-2270/15-16 згідно земельно-облікових документів управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області сертифікат НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5 та сертифікат НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 отримано ОСОБА_3, про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та розписки від 11 листопада 2015 року (а.с.21).

Позивачка ОСОБА_3 являється єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті покійних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також є спадкоємицею за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_6, яка фактично розпоряджалася неохопленим заповітом майном після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проте не оформила належним чином своїх спадкових прав у зв»язку із смертю, жодних інших спадкоємців немає.

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 13), що ОСОБА_3 (ОСОБА_3) є донькою померлої ОСОБА_6 та спадкоємицею першої черги (статті 1261 ЦК України).

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка.

Також є безпідставними доводи, наведені Уманською місцевою прокуратурою в апеляційній скарзі, стосовно звернення ОСОБА_3 до суду із відповідним позовом поза межами встановлених законом строків.

Згідно ч.3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за завою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, Уманська місцева прокуратура не була стороною у спорі за позовом ОСОБА_3, тому із заявою про застосування позовної давності до винесення судом першої інстанції рішення не зверталася.

Сторони по даній справі із такими заявами до суду також не зверталися, при цьому, відповідач - Косенівська сільська рада, Уманського району, Черкаської області заявлений ОСОБА_3 позов визнала повністю.

Крім того, ОСОБА_3 були надані докази того, що її звернення до суду за захистом спадкових прав та інтересів наприкінці квітня 2016 року було обумовлено причинами об»єктивного характеру, а саме тим, що про наявність сертифікатів на земельні ділянки, які належать покійним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивачці стало відомо лише 11 листопада 2015 року згідно відомостей довідки управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області/а.с.21/.

Інші доводи апеляційної скарги, наведені Уманською місцевою прокуратурою, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховногго Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.М. Бабенко

Л.В. Нерушак

(повний текст постанови виготовлено 27.11.2018 року)