Номер провадження: 22-ц/785/1545/18
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого 02 лютого 2004 року за №441-стр. 10 кн.515 пр., він є власником квартири АДРЕСА_1.

21.03.2011 року позивач звернувся до підприємства теплопостачання, щоб погасити заборгованість за тепло, де йому стало відомо, що невідомі особи сплатили його борг за теплопостачання.

Після перевірки правовстановлюючих документів на квартиру ОСОБА_5 встановив, що зникли паспорт громадянина України, договір купівлі-продажу та технічний паспорт на квартиру.

Після того, як позивач відновив паспорт та звернувся до КП «ОМБТІ та РОН» з заявою про видачу дублікату втрачених правовстановлюючих документів йому було повідомлено, що квартиру було продано.

За даним фактом позивач звертався до органів прокуратури з заявою щодо перевірки даних фактів.

ОСОБА_5 отримав копію договору купівлі-продажу, який був укладений від його імені та ОСОБА_2, 12 березня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Н.Ю., згідно якого, невідомі особи від його імені продали вищезазначену квартиру.

Оскільки позивач намірів продавати квартиру не мав, ніяких документів не підписував, вважає, що договір купівлі-продажу є недійсним.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2013 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справ зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2013 року відновлено провадження по справі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, вчинений між особою яка представилась ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений 12.03.2011р. приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Н.Ю., зареєстрованого у реєстрі за №634. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 2940,94 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року скасовано.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року залучено до участі у справі в якості позивача ОСОБА_4, як правонаступника замість первісного позивача - ОСОБА_5

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, вчинений між особою яка представилась ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений 12.03.2011р. приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Н.Ю., зареєстрованого у реєстрі за №634. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 2940,94 гривень.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25.12.2003 р., зареєстрованого у КП «ОМБТІ та РОН» 02.02.2004 р.

12.03.2011 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., реєстровий №634, за умовами якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_2 придбав АДРЕСА_1.

23.06.2011 р. зазначений вище договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується копією витягу про Державну реєстрацію прав № 30395071.

Висновком судової почеркознавчої експертизи №2408/02 від 02.12.2013 р. встановлено, що рукописні записи «ОСОБА_8 ОСОБА_9» у першому примірнику договору купівлі-продажу (бланк НОМЕР_1) від 12.03.2011р. посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрованому в реєстрі №634, розміщені в графі «Продавець», виконанні не ОСОБА_5, а іншою особою. Рукописні записи «ОСОБА_8 ОСОБА_9» виконані з намаганням наслідування почерку ОСОБА_5 (не виключаючи деяку природу збіжність почерку виконавця цих записів з почерком ОСОБА_5).

Підпис від імені ОСОБА_5 на першому примірнику договору купівлі-продажу (бланк НОМЕР_1) від 12.03.2011р. посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрованому в реєстрі №634, розміщений в графі «Продавець», виконаний не самим ОСОБА_5, а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_5 виконаний з наслідуванням підпису ОСОБА_5 шляхом попереднього тренування або, можливо, з використанням якихось технічних засобів (не виключаючи перерисовки на просвіт досліджуваного підпису).

Інші зібрані по справі докази вказують на те, що ОСОБА_5, після того як дізнався про продаж своєї квартири, неодноразово у 2011році звертався із заявами до органів прокуратури та внутрішніх справ про проведення перевірки щодо факту незаконного відчуження квартири.

При розгляді даної справи суд також прийняв до уваги той факт, що ОСОБА_5 з часу посвідчення приватним нотаріусом спірного договору купівлі-продажу (12.03.2011р.) до цього часу проживає в квартирі, зареєстрований за місцем свого проживання, провадить оплату за надані житлово-комунальні послуги. Тобто, у ОСОБА_5 відсутній намір на звільнення нібито проданої ним квартири, а рівно і відсутні будь-які претензії з боку ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про звільнення спірної квартири.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що продаж квартири АДРЕСА_1 був вчинений не його власником, а іншою, невстановленою судом особою, яка діяла від імені ОСОБА_5, без згоди на те останнього.

Згідно ст.658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Частина 3 ст.215 ЦК України (в ред.2003р.), визначає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений не власником спірної квартири, він, у відповідність до ч.3 ст.215 ЦК України повинен бути визнаний недійсним, як такий, що не відповідає вимогам закону.

З боку відповідача суду не надано жодного належного і допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом суб'єктів спірних правовідносин, порушення процесуальних прав відповідача, неповне з`ясування судом обставин спадкування спірної квартири, неправильний захист своїх порушених прав з боку позивача, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3- залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2017 року- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький