Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2169/18

номер провадження 2/695/1088/18

02 листопада 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л. В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому належить житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який розміщений у с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, по вул. Назара Крупки, 7.

За вказаною адресою зареєстрована також відповідач по справі, яка є колишньою співмешканкою позивача та яка за місцем своєї реєстрації не проживає вже більше року.

Той факт, що відповідач зареєстрований у будинку позивача, хоча ним не користується створює позивачу незручності та заважає повноцінно користуватися вказаним будинком, чим порушується право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, та відповідно обмежує можливості стосовно належного оформлення соціальної допомоги з боку держави, а тому він звернувся до суду із відповідною позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 23.08.2018 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направила, хоча належним чином була повідомлена про дату судового засідання, у порядку визначеному чинним законодавством.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником будинку №7, що розташований за адресою: вул. Назара Крупки, с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, що стверджується відповідним витягом про реєстрацію права влансоті на нерухоме майно від 01.07.2005 року №7652796.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в будинку позивача, однак в ньому не проживає, що стверджується відповідною довідкою виданою виконкомом Коробівської сільської ради Золотоніського району №332 від 08.05.2018 року.

Факт не проживання відповідача за адресою місця своєї реєстрації стверджується також поштовим повідомленням про повернення копії ухвали суду та позовної заяви з додатками, відповідно до якого відповідач за вказаною адресою не проживає.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи містять достатньо доказів, відповідно до яких судом встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, підстави для сумнівів у достовірності вказаних доказів відсутні.

Таким чином суд, враховуючи наведені вище обставини вважає, що позивачем надано достатньо доказів відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, жодних доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Нормами статей ст. 9, 156 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не є членом сімї позивача та фактично з ними не проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільного розпорядження нею, а тому суд вважає що позов про визнання особи такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 10, 141, ст., ст. 264, 265, 274, ЦПК України, ст., ст. 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: вул. ОСОБА_3 (колишня назва Лісова) №7, с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя : Середа Л.В.