Провадження № 2/161/142/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

при секретарі Бортнюк А.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1 Є Г.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат.

Свій позов мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3Г, від якого в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до заочного рішення Маловисківського районного суду від 25.02.2014 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 310 гривень щомісячно, починаючи з 27 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що на даний час витрати на утримання сина значно зросли, оскільки суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, вказує, що вона є інвалідом 2 групи з дитинства і не має змоги самостійно утримувати дитину. Вказує, що дитина хворіє і потребує постійного лікування, часто перебуває на лікуванні в Київській лікарні Охмадит, Центрі мікрохірургії ока, потребує хірургічного втручання, а отже потрібно постійно витрачати кошти на лікування та проїзд.

На підставі наведеного, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 7005, 65 гривень.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, від них надійшла заява, в якій вони просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували щодо стягнення аліментів в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та додаткових витрат у сумі 3500 гривень. Відповідач суду пояснив, що офіційно не працює, однак періодично виїжджає з на заробітки в Польшу.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них 24 вересня 2009 року народився син ОСОБА_4 (а.с. 7).

Відповідно до заочного рішення Маловисківського районного суду від 25.02.2014 року з відповідача в користь позивача постановлено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 310 гривень щомісячно, починаючи з 28 січня 2014 року і по 24 вересня 2027 року (а.с. 8)

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання та навчання, які несе лише позивач.

Таким чином, виходячи з викладеного, давши оцінку обставинам справи, з врахуванням збільшення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує ту обставину, що у нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина донька Яна, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 має ряд хвороб, які потребують постійного лікування. Дитина перебуває на обліку у лікаря офтальмолога.Крім стаціонарного лікування дитина систематично лікується амбулаторно, здає різні аналізи, в тому числі і платні, та регулярно відвідує лікарні, приймає ліки та використовує медичні препарати. Зазначене підтверджується виписками із історії хвороб, висновком ЛКК( а.с.10-19). Згідно копій фіскальних чеків на придбання ліків, інших медичних препаратів та оплату проїзду до медичних закладів позивачем було витрачено 7005,65 грн.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати повнолітнього сина на рівні з позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 3500 гривень понесених додаткових витрат на дитину.

Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13,77,81,89,141, 263,264,265 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.180, 184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 ( місце проживання пр-т. Молоді, 23/124 м. Луцьк; РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, Кіровоградська область;РНОКПП НОМЕР_2) на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 310 гривень на 1200 гривень щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_3 ( місце проживання пр-т. Молоді, 23/124 м. Луцьк; РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, Кіровоградська область;РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3( місце проживання пр-т. Молоді, 23/124 м. Луцьк; РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, Кіровоградська область;РНОКПП НОМЕР_2) понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 3500 гривень.

Стягнути зОСОБА_3 в дохід держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складено 20 лютого 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_6