У Х В А Л А

02 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 642/2736/17

провадження № 61-1257 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - державний нотаріус П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Стрельников Андрій Сергійович, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсними договорів, укладених представником із зловживання довіреністю,

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2017 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року, подана з порушенням вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

У січні 2018 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 січня 2018 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 82 ЦПК України, вказуючи на незадовільний майновий стан, на підтвердження чого додав: довідку Харківського міського центру зайнятості від 18 січня 2018 року № 679/НП; довідку «ПриватБанку» від 17 січня 2018 року про відсутність грошей на рахунках; виписку по картковому рахунку «Ощадбанку» від 19 січня 2018 року за період з 01 січня 2017 року по 19 січня 2018 року; довідку про неотримання допомоги відділу соціальних допомог Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 17 січня 2018 року № 127/03/18; довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку дільниці № 26 КП «Жилкомсервіс» № 42 від 19 січня 2018 року; довідку Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 90 від 15 січня 2018 року про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку та пенсій не отримує; довідку Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова форми ОК-5 від 15 січня 2018 про відсутність сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України; довідку Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 44/ФОП/20-30-13-11 від 11 січня 2018 року про доходи ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року; копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_1, виданого 17 січня 2018 року Єдиним дозвільним центром Харківської міської ради.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вивчивши касаційну скаргу, додані до неї матеріали та копії оскаржуваних рішень, врахувавши предмет позову та характер цивільних відносин, що існували між сторонами, суд дійшов висновку про невідповідність поданого клопотання вимогам, що містяться в статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України, а отже, про обґрунтованість відмови у задоволенні клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Суд має виходити з того, що подане клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору є очевидно необґрунтованим, оскільки в нього не існує об'єктивних перешкод у виконанні вимог закону щодо здійснення такої оплати на рахунок держави. Такий обов'язок є загальнообов'язковим, а його не стягнення є винятком, що окремо визначається законом, та його застосування здійснюється судом не на власний розсуд, а у випадках та з підстав, визначених таким законом.

Станом на 01 лютого 2018 року вимоги ухвали Верховного Суду від 04 січня 2018 року заявником не виконані, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 належить вважати неподаною та повернути заявнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний