Номер провадження 2/243/951/2018
Номер справи 243/1281/18
РІШЕННЯ

Іменем України

«16» березня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,-

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилася 26 січня 2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І-НО № 149280, в якому її батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

ЇЇ батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, після припинення їх шлюбу вона залишилася проживати з матірю, батько живе окремо.

01 вересня 2017 року вона вступила до вищого навчального закладу Харківський національний університет будівництва та архітектури на денну форму навчання, проживає у гуртожитку.

Відповідно до Договору № 17, укладеному між учбовим закладом та ОСОБА_1 період навчання складає з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року.

Згідно Рішення Словянського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року у справі № 2-1744/2011 батько сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів до її повноліття.

26 січня 2018 року їй виповнилося 18 років, вона продовжує навчатись та потребує матеріальної допомоги своїх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст. 182 цього Кодексу.

Їй потрібна матеріальна допомога, оскільки стипендію вона не отримує, через те, що навчається за контрактом (вартість навчання складає 65200 грн.), проживання у великому місті є дорогим (більш 2000 грн. на місяць на харчування, проїзд до місця навчання), плата за проживання у гуртожитку за рік складає близько 8000 грн. Також, їй потрібно придбати зимовий та демісезонний одяг та взуття. Окрім цього, необхідно витрачати на учбовий матеріал та приладдя, враховуючи те, що вона навчається в архітектурному факультеті і постійно виникає в цьому потреба.

Мати надає їй матеріальну допомогу, однак повністю забезпечити їй оплату за навчання, проживання, харчування, тощо не має можливості. Батько відмовляється добровільно їй допомагати. Вона вважає, що батько теж зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу на період її навчання і у нього є можливість виплачувати їй аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки він є приватним підприємцем та займається роздрібною торгівлею на ринку щодо продажу мяса, сала, тощо, тобто має дохід.

Просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, фізична особа підприємець (дата та номер запису про проведення реєстрації фізичної особи підприємця 17 грудня 2017 року № 2 277 000 0000 007395, перебуває на обліку в Словянській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь на період її навчання аліменти в сумі 2500 грн. щомісячно до припинення нею навчання в учбовому закладі, тобто до 30 червня 2021 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 15 березня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи у її відсутності за участі її представника адвоката ОСОБА_4. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.17).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4, яка діє на підставі Ордеру серії АА № 116212 від 12 лютого 2018 року, Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3681 та Договору про надання правової допомоги від 13 лютого 2018 року (а.с.8-10), надала суду Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання (а.с.16) у судове засідання не зявився. 16 березня 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності в якій зазначив, що позов визнає частково, а саме у розмірі 2000 грн. сплати аліментів щомісяця (а.с.24).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі Ордеру серії АА № 066024 від 13 березня 2018 року, Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1235 від 21 червня 2000 року (а.с. 18-19), у судове засідання не зявився. 16 березня 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.25).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно та обєктивно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.5).

Згідно Рішення Словянського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року у справі № 2-1744/2011 ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів до її повноліття.

З Довідки № 11-03/2849 від 15 січня 2018 року, виданої Харківським національним університетом будівництва та архітектури ОСОБА_1 дійсно є студентом 1 курсу денного відділення архітектурного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури IV рівня акредитації: контрактна форма навчання. Закінчує університет 30 червня 2021 року за освітнім ступенем бакалавр (а.с.7,20).

Відповідно до Договору № 17 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, укладеного між Харківським національним університетом будівництва та архітектури в особі директора ОСОБА_6 та ОСОБА_3 для ОСОБА_1, вищий навчальний заклад надає освітні послуги в період з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, факультет архітектурний. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 65200 грн. (а.с.6,22).

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: місто Харків, Київський район, вул. Тимурівців, буд. 4 Харківський національний університет будівництва та архітектури, що підтверджується Довідкою від 16 січня 2018 року (а.с.7).

Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний суд розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобовязаний утримувати ( Глави 9, 15,16 Сімейного Кодексу України).

Окрім того, за змістом ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 76, 78 ЦПК України.

Самостійного заробітку позивач не має, стипендію не отримує, відсутнє майно що належить їй на праві приватної власності, що надавало б можливості отримувати грошовий дохід, зазначене вказує на те, що вона немає можливості самостійно забезпечувати себе матеріально на час навчання та дійсно потребує матеріальної допомоги.

Суд при вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача виходить з наступного: кошти, що витрачаються на проживання позивача ОСОБА_1 8000 грн. за рік, кошти, що витрачаються на навчання за рік 16300 грн.; кошти, що витрачаються на утримання (харчування, проїзд до місця навчання, придбання зимового та демісезонного одягу та взуття, придбання учбового матеріалу та приладдя) у розмірі 24000 грн. на рік. У підрахунку за рік загальна сума складає 48000 грн.

Відповідно до ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Виходячи з вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (обовязок батьків утримувати своїх дітей), враховуючи, що мати позивача також працює, отримує заробітну плату, тож має змогу надавати матеріальну допомогу дочці на час навчання суд вважає за справедливе та розумне вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь на час навчання задовольнити частково та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь кошти у розмірі 2000,00 грн. (48000 грн. / 2 = 24000 грн.) щомісячно до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку.

На підставі ст.191 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту предявлення позову до суду, тобто з 16 січня 2018 року до 30 червня 2021 року, до закінчення навчання у Харківському національному університеті будівництва та архітектури.

У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)».

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1762 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання, а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 10 ст. 5, п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Постановою пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, фізичної особи підприємця (дата та номер запису про проведення реєстрації фізичної особи підприємця 17 грудня 2017 року № 2 277 000 0000 007395, перебуває на обліку в Словянській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області), який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_2, аліменти на період її навчання в сумі 2000 грн. (дві тисячі грн.) щомісячно до припинення нею навчання в учбовому закладі, тобто до 30 червня 2021 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, фізичної особи підприємця (дата та номер запису про проведення реєстрації фізичної особи підприємця 17 грудня 2017 року № 2 277 000 0000 007395, перебуває на обліку в Словянській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області), який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, інші дані суду невідомі, судовий збір (КДД 22030001) у розмірі 704 грн. 80 коп. до державного бюджету коштів на доходний рахунок 0001 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, , одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7