АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/1175/18

Провадження № 22-ц/787/589/2018

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Панас О.В.

Ухвала постановлена в м. Рівне Рівненської області

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Національного Банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ АКБ "Київ" про визнання протиправною бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ АКБ «Київ» про визнання протиправною бездіяльність передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Київ Київської області ( 01601 м. Київ, вул..Хрещатик, 42-А).

У поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 покликається на її необгрунтованість та вважає такою, що прийнята з порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зазначає, що предметом позову ОСОБА_3 є вимога визнати бездіяльність Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ АКБ «Київ» протиправною. З даної позовної заяви випливає, що зазначена у позові вимога направлена на захист прав та інтересів споживача фінансової послуги.

Вказує, що відповідно до приписів ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач сам визначає підставу та предмет позову, а тому якщо у позовній заяві міститься посилання на порушення відповідачами прав позивача як споживача, право вибору суду для звернення з таким позовом належить позивачу.

Крім того зазначає, що оскаржувана ухвала не містить будь-якого обґрунтування, що фактично свідчить про небажання суду розглядати цю справу.

Покликаючись на викладені обставини, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу до Рівненського міського суду Рівненської області для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представники Національного Банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ АКБ "Київ" завчасно повідомлялись про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явились та причин не повідомили.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Посилаючись на зазначені норми процесуального права, в стадії відкриття провадження в справі, відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що предмет позову не дає права позивачу пред'являти позов за його вибором, оскільки за визначеним предметом позову ОСОБА_5 не являється споживачем послуг наданих йому відповідачами, а відтак позов має бути поданий до суду за місцем знаходження відповідачів.

Такий висновок колегія суддів вважає передчасним та необґрунтованим.

Обґрунтовуючи своє право на звернення до суду за місцем свого проживання ОСОБА_3, крім попередньої редакції ч.5 ст.110 ЦПК України, посилався на норми матеріального права, які підтверджують його таке право, зокрема на ст.21 та п.п. 12 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та п.п.3 та 22 ст.1 та ст.22,27 Закону України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», з яких випливає, що управління майном є фінансовою послугою.

Суд першої інстанції в постановленій ухвалі не спростував доводи позивача.

Відповідно до нині діючої редакції ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про участь у фонді фінансування будівництва від 13 червня 2008 року ОСОБА_3 був укладений в м.Рівне і об'єктом інвестування є об'єкт нерухомості, який зводиться в м.Рівне, тобто місцем виконання договору через його особливість може бути тільки м. Рівне.

Зазначену обставину суд першої інстанції не врахував та належної оцінки цьому не дав.

За таких обставин, суд першої інстанції не дотримався вимог норм матеріального та процесуального права, не повно і всебічно з'ясував обставини які мають значення для справи, його висновки не відповідають цим обставинам, а тому оскаржена ухвала підлягає до скасування, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимога апеляційної скарги про продовження розгляду справи зі стадії відкриття провадження не кореспондується з повноваженнями апеляційного суду передбаченими п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, а тому не може бути задоволена.

Цивільний процес чітко регламентований і з іншої стадії, крім тої, яку передбачає закон, провадження не може бути розпочате.

Вимоги про відшкодування судових витрат в справі не заявлялись і підстав для їх розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України по справі немає.

Керуючись ст.ст. 367, п.6 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 квітня 2018 року.

Головуючий : С.В. Боймиструк

Судді : С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук