Справа № 761/1607/17
Провадження № 2/761/3240/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Ставничого Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про спонукання до укладання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач), відповідно до вимог якого просить зобов'язати відповідача укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки, на якій знаходиться гараж 2 загальною площею 19.1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер номер об'єкта нерухомого майна 000 на умовах зазначених у позовній заяві та проекті договору оренди частини земеьної ділянки.

Свої вимоги мотивувала тим, що 01 листопада 2016 року придбала гараж, що підтверджується Договором купівлі-продажу (далі по тексту - договір), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Приятельчук В.А., та зареєстрований в реєстрі за №1697. Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 придбала у власність Гараж №2 загальною площею 19,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000. Даний Гараж розташований на земельній ділянці площею 0,0949 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Проте, вказана вище земельна ділянка перебуває у власності відповідача, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2013 року, а також даний факт зазначено безпосередньо у п.1.1 договору, в якому також зазначено, що вищевказана земельна ділянка станом на дату укладання договору перебувала у строковому платному користування ОСОБА_7 відповідно до договору оренди змелі, укладеного між відповідачем та ОСОБА_7 Пунктом 3.4.2 договору передбачено право ОСОБА_3 після реєстрації права власності на гараж укласти договір оренди земельної ділянки з землевласником. У зв'язку із зазначеними обставинами, позивач зверталася до відповідача із проханням укласти із нею довгостроковий договір оренди частини земельної ділянки площею 0,02 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій знаходиться належний їй гараж, але відповідач відмовився від укладання такого договору, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2016 року позивач придбала гараж № 2 загальною площею 19.1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер номер об'єкта нерухомого майна 000 , що розташований на земельній ділянці площею 0, 0949 га, кадастровий номер НОМЕР_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 7-8).

Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ч.1 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

07.11.2016 року позивач звернулась до відповідача з проханням укласти з нею довгостроковий договір оренди частини земельної ділянки площею 0, 02 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 10).

Листом від 30.11.2016 року відповідач повідомив позивача, що за його даними належна йому на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1 з моменту купівлі вільна від будь-яких забудов. Тому припущення позивача, що належний їй гараж розташований на належній йому земельній ділянці є вочевидь помилковим (а.с. 11).

Так, за клопотанням представника відповідача, ухвалою суду від 12 квітня 2017 року у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу для з'ясування чи знаходиться гараж № 2, загальною площею 19.1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000 на земельній ділянці площею 0,0949 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

15 січня 2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 14.12.2017 року № 7719/17-41, відповідно до якого гараж № 2 загальною площею 19.1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000, розташований за межами земельної ділянки площею 0,0949 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевказаного суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що її гараж розташований на земельній ділянці відповідача є помилковими, а отже підстав для укладання договору оренди частини земельної ділянки між позивачем та відповідачем немає.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про спонукання до укладання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення складено 02.02.2018 року.