ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Херсон

справа № 666/47/16-ц

провадження № 22-ц/819/182/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Вейтас І.В.,
Приходько Л.А.,
секретарЗварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 16 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_6 про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що в грудні 2015 року йому стало відомо про існування рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 23 вересня 2015 року, яке залишено ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року без змін, про солідарне стягнення з нього та ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 27 вересня 2006 року в сумі 47 064,99 доларів США та 152,75 грн. заборгованості по пені. З огляду на викладене, позивач, під час ознайомлення з матеріалами вказаної цивільної справи, дізнався, що 27 вересня 2006 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 перед АКІБ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 вересня 2006 року, було укладено договір поруки №539059. Посилаючись на те, що зазначений договір поруки він не підписував і про його існування йому взагалі нічого не було відомо, ОСОБА_5 просив визнати недійсним договір поруки №539059, укладений 27 вересня 2006 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_6 в забезпечення зобов'язань ОСОБА_6 перед АКІБ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 вересня 2006 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір поруки №539059, укладений 27 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в забезпечення зобов'язань ОСОБА_6 перед АКІБ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 вересня 2006 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлен з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи та процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час розгляду справи було встановлено відсутність волевиявлення позивача, направлене на укладення спірного договору, що відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України суперечить загальним засадам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, і згідно ч.1 ст.215 ЦК України, призводить до недійсності договору поруки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом першої інстанції, що 27 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ«УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №0, згідно умов якого останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 63 000,00 доларів США на термін з 28 вересня 2006 року по 28 вересня 2027 року (а.с.9-11).

27 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ«УкрСиббанк», позичальником ОСОБА_6 та поручителем ОСОБА_5, укладено договір поруки №539359, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №0 від 27 вересня 2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.70).

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №666/3314/15-ц від 23 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 27 вересня 2006 року в сумі 47 064,99 доларів США та 152,75 грн. заборгованості по пені, а також судові витрати по сплаті судового збору (а.с.12-14,15-16).

Постановами старшого державного виконавця Дніпровського РВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 14 липня 2016 року відкрито виконавче провадження №51614591 з виконання виконавчого листа №666/3314/15, виданого 18 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 47 064,99 доларів США та пені 152,75 грн., та виконавче провадження №51614515 з виконання виконавчого листа №666/3314/15, виданого 18 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 1 827,00 грн. (а.с.78,79).

Згідно висновку експерта №269-ПТ від 06 червня 2017 року Херсонського НДЕКЦ МВС України підпис від імені ОСОБА_5 в розділі «6.ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ І РЕКВІЗИТИ СТОРІН» в графі «ПОРУЧИТЕЛЬ» зі зворотного боку договору поруки від 27 вересня 2006 року, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою (а.с.135-139).

Відповідно до положень ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст.ст.103, 104 ЦПК України якщо для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу у справі. Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб)., якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76-81 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно встановивши обставини справи, надавши належну правову оцінку висновку судової почеркознавчої експертизи від 06 червня 2017 року, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_5, оскільки його волевиявлення на укладання спірного договору поруки було відсутнім, він не підписував даний договір.

Доводи апеляційної скарги щодо сумніву у правильності висновку експерта, та необхідності проведення повторної експертизи з тих підстав, що експертиза проводилася лише по чотирьом зразкам, тобто з порушенням встановленої кількості вільних зразків підписів (не менше 10) у відповідності з Інструкцією щодо призначення та проведення судових експертиз, є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, самим висновком експерта. Допитана в суді першої інстанції експерт ОСОБА_7, надала відповіді на всі запитання, які ставилася учасниками справи, та яка зазначала про належність та достатність наданих зразків підписів ОСОБА_5 для надання висновку. Наданий експертом висновок судом оцінено згідно вимог ст.ст.89,108,110 ЦПК України і відповідачем, у відповідності до норм чинного законодавства, не спростований, Доводи апелянта про необхідність проведення повторної судової почеркознавчої експертизи фактично зводяться до непогодження з результатом експертизи.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом. При цьому судом обґрунтовано прийнято до уваги ті факти, що ОСОБА_5 не був присутній під час підписання договору поруки, не підписував його, тому не знав і не міг знати про його існування. Під час розгляду справи про стягнення кредитної заборгованості ОСОБА_5 участі не приймав, а копію рішення отримав лише в грудні 2015 року, після чого в січні 2016 року звернувся до суду з позовом про визнання договору поруки недійсним.

Обставин, які б спростовували висновки суду апеляційна скарга не містить, а тому доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню. Банк не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності волевиявлення у ОСОБА_5 на підписання спірного договору поруки від 27 вересня 2006 року, висновок судової почеркознавчої експертизи від 06 червня 2017 року, який підтверджує, що договір поруки підписаний не ОСОБА_5, а іншою особою, банк не спростував.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявність рішення суду про стягнення з позивача кредитної заборгованості, яке має преюдиційне значення, колегія суддів вважає необґрунтованим. Так, зазначене рішення суду не може бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_5, оскільки недійсність договору поруки не було предметом розгляду у справі про стягнення кредитної заборгованості, у якій ОСОБА_5 участі не приймав, що позбавило його можливості подати заперечення або звернутися із зустрічним позовом про недійсність спірного правочину.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів також не приймає до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами, спростовуються матеріалами справи та рішенням і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 367, 374, 375, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 27 листопада 2018 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді І.В.Вейтас

Л.А.Приходько