ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/7438/18

Провадження № 22-ц/818/570/18

28 листопада 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи:

заявник Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції, представник ОСОБА_2

Заінтересована особа ОСОБА_3,

представник ОСОБА_4, ОСОБА_5

Заінтересовані особи- ОСОБА_7

Харківська митниця ДФС України

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року у складі судді - Зуб Г.А. у цивільній справі № 640/7438/18 за поданням головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, заінтересовані особи - ОСОБА_3, ОСОБА_7, Харківська митниця ДФС України про визначення частки майна, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно х іншими особами

В обґрунтування подання зазначає, що 19 грудня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №53168595 з примусового виконання постанови №640/10522/16-п виданої 12 липня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 штрафу на користь держави у розмірі 252256,67 грн.

Боржникові на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1. Іншим співвласником квартири є ОСОБА_7

Враховуючи розмір заборгованості та відсутність у боржника іншого майна, на яке може бути звернути стягнення, з метою виконання рішення суду стягнення має бути звернутим на майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності.

Просить визначити частку майна ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 для подальшого опису арешту і реалізації частки квартири на прилюдних торгах в рахунок погашення боргу.

Заінтересована особа ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні подання. Постановою державного виконавця від 17 лютого 2017 року звернуто стягнення на заробітну плату, з якої здійснювалось погашення вказаної суми штрафу, а в подальшому були змінені банківські реквізити, тому кошти повертались. У квартирі мешкає дитина, тому задоволення подання порушує її права.

Заінтересована особа ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні подання. Поділ майна є неможливим та призведе до порушення прав дитини, яка мешкає у квартирі. В разі поділу площа буде меншою за встановленою ст. 47 ЖК України. Також у квартирі нею самостійно за власні кошти було зроблено ремонт, а тому частки рівними у праві власності бути не можуть,

Представник заінтересованої особи - стягувача Харківської митниці ДФС в судове засідання не з'явився.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року подання державного виконавця задоволено.

Визначено, що ОСОБА_3 на праві власності належить 1/2 частка квартири №18, що розташована в м. Харкові по вул. Коцарська, буд. 36/38.

Ухвала мотивована тим, що спірне майно належить на праві спільної сумісної власності боржнику та у боржника відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволені подання.

З її заробітної плати стягувались кошти на виконання рішення суду, однак у зв'язку з реорганізацією ДВС та зміною рахунків кошти повертались до підприємства.

Також, в квартирі мешкає її онука та поділ майна суттєво вплине на інтереси дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволені подання.

Нею здійснено ремонтні роботи в квартирі в квартирі на загальну суму 469577 грн., а тому поділ майна повинен був здійснюватися з урахуванням витрат, які зроблені для поліпшення майна.

У відзиві на апеляційну скаргу Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Вартість ремонту не збільшує частку ОСОБА_7, частки співвласників є рівними.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами постановою Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості предмета порушення митних правил, що складає 252256,67 грн., та стягнення витрат за зберігання майна у розмірі 168,19 грн.

Постановою державного виконавця від 19 грудня 2016 року МРВ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у сумі 252256,67 грн. та витрат за зберігання майна у розмірі 168,19 грн.

Рішення суду добровільно не виконано.

В порядку виконання рішення суду за постанвоою державного виконаця від 17 лютого 2017 року з заробітної плати ОСОБА_3, яка працює декларантом в ТОВ НВФ «Харків-Прилад» здійснюються відрахування у сумі 900 грн.

При перевірці встановлено, що ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 належить на праві спільній сумісній власності квартира за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно ст.32, 48 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За ч.2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв'язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв'язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

Заперечуючи проти подання державного виконавця, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зазначають, що їх частки не є рівними. ОСОБА_7 зазначає, що нею зроблено ремонт у квартирі на загальну суму 469577 грн., а тому її частка у спірному майні є більшою, про що є відповідна домовленість з ОСОБА_3

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_7 не надано доказів щодо збільшення її частки у спірному майні. Рішення суду щодо визнання за ОСОБА_7 права власності на збільшену частку( з притягненням усіх заінтересованих осіб) не надано.

Беззаперечних доказів фактичного проведення ремонту, саме на таку суму особисто ОСОБА_7, часу проведення і т.і. не надано.

Отже, суд обґрунтовано виходив з презумпції рівності часток співвласників.

Посилання апелянтів щодо проживання дитини у спірній квартирі та порушення її прав внаслідок визначення частки у майні, зменшення площі проживання - безпідставне та судом не приймається.

Наразі судом розглядається визначення часток співвласників у спірному майні, питання щодо звернення стягнення на майно боржника та виселення, судом не вирішується, а тому посилання на порушення прав дитини є безпідставні.

Судове рішення про стягнення штрафу боржником не виконано.

Як зазначив державний виконавець в суді апеляційної інстанції, боржником на погашення боргу за весь час сплачено приблизно 10000 грн., здійснити опис майна в квартирі він позбавлений можливості, оскільки ОСОБА_3 відмовила йому у входженні до квартири та вчинення таких дій.

При цьому ОСОБА_3 не заперечувала, що дійсно державного виконавця до квартири не пустила.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко