20.03.2018 Справа № 469/234/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Гапоненко Н.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву першого заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 про забезпечення позову, -
Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернувся до суд в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: Державне підприємство "Очаківське лісомисливське господарство", про визнання незаконними та скасування пунктів рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки.
Підставою для предявлення вказаного позову є порушення Коблівською сільською радою вимог законодавства при наданні безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка належить до земель державного лісового фонду та знаходиться у межах прибережної захисної смуги Чорного моря, а тому відповідно до законодавства не може передаватися у приватну власність.
Ухвалою суду від 16 березня 2018 року відкрито провадження у справі.
20 березня 2018 року до суду надійшла заява прокурора, у якій він просить з метою запобігання відчуженню чи обтяженню зобовязаннями спірної земельної ділянки, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, вжити заходів до забезпечення позову шляхом:
- заборони Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва обєктів нерухомості на вказаній земельній ділянці;
- заборони ОСОБА_1 вчиняти з вказаною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки, а також проводити на ній будь-які будівельні роботи.
Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.
Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст.150 ЦПК України).
Як роз'яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства; майно, на яке позивач просить накласти арешт, є предметом спору, а тому вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами; відповідач ОСОБА_1, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є власником зазначеного майна, а тому має реальну можливість розпорядження цим майном на власний розсуд до ухвалення рішення у справі шляхом, зазначеним у клопотанні прокурора, що може призвести до невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову; права інших осіб на вказане майно не зареєстровані, а тому не можуть бути порушені у звязку із застосуванням заходів забезпечення позову.
Разом з тим, відповідно до викладеного у позовній заяві та доданих до неї матеріалах, цільовим призначенням спірної земельної ділянки є ведення особистого селянського господарства, можливість будівництва на такій земельній ділянці не передбачена чинним законодавством України, а тому суд не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову, пов"язаних із можливим будівництвом об"єктів нерухомості.
Враховуючи, що заходи забезпечення позову є тимчасовою мірою, а тому не є такими, що порушують права власника, а лише обмежувальним заходом, встановленим законом, та необхідним для вирішення судового спору, суд вважає за можливе заяву прокурора про забезпечення позову задовольнити.
Підстави для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст.154 ЦПК України судом не встановлені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 258-261 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Заяву прокурора про забезпечення позову задовольнити частково.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів..
Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: