ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м.Херсон

Номер справи: 661/2209/17

Номер провадження: 22-ц/819/33/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Ведяшкіної Ю.В. від 15 лютого 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 20.06.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070488П, згідно якого остання отримала кредитні кошти в сумі 75 000 грн.

З метою виконання зобов'язань позичальника, 22.06.2007 року банк та ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 уклали іпотечний договір № 02-23-Ф070488П-1106 відповідно до якого останні передали банку в іпотеку двокімнатну квартиру за номером АДРЕСА_1 та оцінили предмет іпотеки в 111 834 грн.

Свої зобов'язання за договором відповідач не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом - 66 364,84 грн; заборгованості за відсотками - 90 627,99 грн; інфляційних витрат за несвоєчасне повернення кредиту - 7128,78 грн; інфляційних витрат за несвоєчасне повернення відсотків - 11 912,26 грн.

Враховуючи уточнення до позову, ПАТ «Укрсоцбанк» просив: - в рахунок часткового погашення заборгованості за договором кредиту №Ф070488П від 22.06.2007 року станом на 22.05.2017 року в сумі 176033,87 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - на двокімнатну квартиру за номером АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною 329 813 грн, встановленою згідно звіту СОД від 22.05.2017 року № ВА 170717-001, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; - стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь позивача судовий збір в сумі 2640,51 грн.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 липня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу та в ході апеляційного розгляду ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

ОСОБА_6 підтримав відзив ОСОБА_5 та просив розглядати справу без його участі.

ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частино 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 266 ЦК України закріплено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

З матеріалів справи вбачається та судом правильно встановлено, що згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070488П від 20 червня 2007 року позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 75 000 грн зі сплатою 16 % річних та комісій (а.с. 5-9).

22.06.2007 року між ВАТ акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 ОСОБА_7, ОСОБА_6 укладено іпотечний договір № 02-23-Ф070488П-1106 відповідно до якого останні передали в іпотеку в якості забезпечення виконання ОСОБА_5 всіх зобов'язань за основним зобов'язанням - двокімнатну квартиру за номером 1, загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та оцінили предмет іпотеки в 111 834 грн. (а.с. 17-22).

Відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2016 року (справа № 661/1051/16-ц) в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено за пропуском строку позовної давності.

При цьому, рішенням суду встановлено, що відповідно до п. 4.5. договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070488П від 20.06.2007 року, у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Окрім того, вказаним рішенням суду встановлено, що останній платіж за графіком погашення кредиту позичальник здійснила 06 серпня 2009 року, наступний платіж не виконала та протягом наступних 60 календарних днів не повернула всю суму кредиту, в зв'язку з чим змінився строк виконання зобов'язань та почався перебіг строку позовної давності. Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості поза межами цього строку (а.с. 76-78).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, чинним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2016 року встановлено, що банком при звернені до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ф070488П від 20.06.2007 пропущено строк позовної давності. Дане рішення має преюдиційне значення.

З огляду на це, згідно положень ст. 266 ЦК України у зв'язку зі спливом позовної давності до основного зобов'язання, позовна давність спливла і до додаткової вимоги, а саме - до вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку, що відповідно до п. 4.5. договору згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання зобов'язань за договором кредиту змінився та виник обов'язок сплатити всю суму заборгованості у 2009 році. За таких обставин, даний позов поданий у 2017 році про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за договором кредиту №Ф070488П від 22.06.2007 року задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що невиконання боржником обов'язку по поверненню кредиту не припиняє зобов'язання - не впливають на висновки суду про відсутність підстав для стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку.

За загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропущення позовної давності, зобов'язання не припиняється. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною постановою Верховного суду від 23 січня 2018 року в справі № 760/16916/14-ц.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним судом України у постанові від 15 травня 2017 року у справі № 6-786цс17 якщо інше не передбачене договором, сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки (зокрема, й за наявності рішення суду про відмову в цьому позові з підстави пропущення позовної давності) сам по собі не припиняє основного зобов'язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки за абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Із вказаного вбачається, що основне зобов'язання за кредитним договором та додаткове за іпотечним договором не можна вважати припиненими.Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов'язку.

У даному випадку позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з чим його вимоги не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає з підстав зазначених вище.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», - залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 27 листопада 2018 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова