АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/6093/17-ц Головуючий 1 інстанції Зяброва О.Г.
Провадження № 22ц/790/2055/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: інші
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_2

- ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року (суддя Зяброва О.Г.) у цивільній справі № 644/6093/17-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат за сплату комунальних послуг у порядку зворотної вимоги, -

встановив:

07.09.2017 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_4 , у якому просила відшкодувати витрати за сплату комунальних послуг у розмірі 10 881 грн. 67 коп. в порядку зворотної вимоги, а саме: стягнути понесені витрати за сплату комунальних послуг за холодну воду, каналізацію, газ, гаряча вода з розрахунку 1/3 сплачених сум, за сплату рахунків за опалення, квартплату з розрахунку ? сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона і ОСОБА_4 є власниками квартири № 142 в будинку 296 по пр.. Московському в м.Харкові на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.07.2012 р.

В квартирі зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7В.( донька).

ОСОБА_4 з 2010 року за місцем реєстрації не проживає, а мешкає за адресою Харківська обл.., м.Зміїв, вул..Пересічна, 13.

Як власник ? частини квартири, ОСОБА_4 не бере участі в сплаті комунальних послуг, всі витрати несе ОСОБА_6 Так за період з лютого 2016 року по вересень 2017 року ( включно) рахунки за квартирну плату та комунальні послуги сплачено ОСОБА_6 на загальну суму 27 529 грн., у звязку з тим, що ОСОБА_4 є співвласником квартири він має відшкодувати понесені ОСОБА_6 витрати в сумі 10 881,67 грн. Сума відшкодування складається з сплачених сум за отримані комунальні послуги, плата за які розраховується без наявності у квартирі лічильників ( газ, холодна та гаряча вода, каналізація) по кількості зареєстрованих у квартирі осіб,а також за комунальні послуги, плата за які розраховується відповідно до опалювальної площі приміщення ( квартплата, опалення).

Також посилалася на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29.06.2016 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.06.206 року було задоволено її позов до ОСОБА_4 про стягнення якості відшкодування витрат за сплату комунальних послуг в порядку зворотної вимоги за період з лютого 2014 року по лютий 2016 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30 січня 2018 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим ,просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 в якості відшкодування витрат, повязаних зі сплатою квартплати, 1 055 грн. 00 коп., а в іншій частині позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме ст..67 та ч. 1 ст. 151 ЖК України.. Саме посилаючись на ці норми права, суд першої інстанції зробив висновок, про те, що ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 несуть солідарну відповідальність за схоронність квартири, власниками та зареєстрованими особами якої вони є, та що на них покладено спільний обовязок щодо проведення за власний рахунок поточного та капітального ремонту та сплату комунальних послуг,.

Також вказує, що судом неправильно застосовано норми ст.ст. 322 та 360 ЦК України, керуючись якими суд першої інстанції зробив висновок про те, що обовязок нести витрати, повязані з утриманням майна включає в себе і сплату комунальних послуг.

Таким чином судом першої інстанції безпідставно встановлено обовязок ОСОБА_4 по сплаті комунальних послуг, якими він не користувався та не отримував, не врахувавши при цьому положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

06.04.2018 року ОСОБА_6 подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу. В відзиві зазначає, що рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не відповідають законодавству.

Посилається на те, що рішенням суду від 12.05.2017 року за позовом ОСОБА_4 був встановлений певний порядок користування житловим приміщенням.

Зазначає, що ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі, а тому повинен відшкодувати витрати на оплату за комунальні послуги, які обчислюються відповідно до осіб, які зареєстровані у квартирі.

Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 368 ЦПК України, з урахуванням того, що будь-яких клопотань про необхідність виклику сторін у судове засідання не надходило, розглядає скаргу, за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як співвласник майна повинен добросовісно виконувати свої обовязки щодо належного йому майна, у тому числі і щодо його утримання, а тому на користь ОСОБА_6 з нього підлягає стягненню визначена сума у рахунок відшкодування витрат за сплату комунальних послуг у порядку зворотної вимоги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2012 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2012 року, в порядку розподілу сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані з 15.02.1995 року ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (донька), заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території (квартплаті) відсутня, що підтверджується довідкою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергія-88» від 18.09.2017 року.

ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 травня 2017 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року, визначено порядок користування квартирою № 142, в будинку 296 по проспекту Московському в м. Харкові , без перерозподілу часток у праві власності, ОСОБА_4, виділено в користування житлову кімнату №6 площею 12,1 кв.м. та ? частину лоджії площею 3,7 кв.м., в користування ОСОБА_4 виділено кімнату №5 площею 17,1 кв.м., ? частину лоджії площею 3,7 кв.м., залишено у спільному користуванні співвласників місця загального користування.

Лічильники води, тепла та газу у квартирі не встановлено . Комунальними службами здійснюється нарахування оплати комунальних послуг виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб, нарахування внесків на утримання будинку і прибудинкової території ( кварт платня) та за опалення, здійснюється за встановленими тарифами, відповідно до житлової та опалювальної площі приміщення ( квартири).

Рахунки по квартирній платі та комунальні послуги за період з лютого 2016 року по вересень 2017 року (включно) сплачено ОСОБА_6 на загальну суму 27 529 грн., а саме: (без урахування лічильників із розрахунку кількості зареєстрованих осіб) за водопостачання (холодна вода) 2 319,00 грн., за водовідведення 1 898, грн.., за водопостачання ( гаряча вода) 11 101,00 грн., за газопостачання 1 979 грн., та по тарифах, які розраховуються відповідно до загальної площі та опалювальної площі за теплопостачання 8 122, грн.., квартплата 2 110 грн.

Загальна сума сплачених рахунків та її складові відповідачем ОСОБА_4 не спростовано.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом ст. ст. 322, 360 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( надалі за текстом Закон України № 2189-VIII) , споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами( ст. 67 ЖК України)

Частина 3 ст. 156 ЖК України покладає на членів сім'ї власника будинку (квартири) обовьязок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України № 2189-VIII , зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов'язані вносити плату за їх використання.

Згідно зі статтею 13 Закону України № 2189-VIII, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 2189-VIII передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.(пункт 3 ст. 9 Закону України № 2189-VIII)

Споживач має право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об'єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг( пункт 6 ч. 1 статті 7 Закону України № 2189-VIII).

Отже, зареєстрована особа несе солідарну відповідальність за зобовязаннями з оплати житлово-комунальних послуг, і тільки за умов належного оформлення тимчасової відсутності має право не сплачувати за комунальні послуги.

Відповідно ч.1 ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

З огляду на наведене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин апеляційний суд, відповідно до ст.375 ЦПК України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 травня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_3