Єдиний унікальний номер 239/322/17 Номер провадження 22-ц/775/379/2018
Головуючий у 1 інстанції: Грідяєва М.В. Єдиний унікальний номер 239/322/17
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/379/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Агєєва О.В., Азевича В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу №239/322/17

за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Селидіввугілля» відокремлений підрозділ шахта «1/3 «Новогродівська», третя особа: Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту наявності трудового стажу, зобов'язання надати пільгову довідку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 22 грудня 2017 року (суддя Грідяєва М.В.),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилався на те, що 21 листопада 2016 року він звернувся із письмовою заявою до УПФУ у м. Новогродівка про призначення йому пенсії згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але рішенням №37 від 28 листопада 2016 року йому було відмовлено в призначені пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, при цьому не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року у зв'язку з тим, що він відбував покарання у виді виправних робіт.

З діями відповідача він не згоден, так як працював на шахті «1/3 «Новогродівська» в якості підземного гірничого робітника, за весь час роботи з нього щомісячно стягнуті страхові внески, що підтверджується табуляграмами та довідкою з ПФУ про індивідуальні відомості про застраховану особу.

Вважав, що до довідки про підтвердження його пільгового стажу на шахті «1/3 «Новогродівська», виданої для призначення пенсії та підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, повинні бути внесені періоди роботи з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року.

24.11.1992 року вироком Селидівського міського суду Донецької області, який набрав чинності 01.03.1993 року, його було засуджено за ст.140 ч.2 СК України до 2 років виправних робіт без позбавлення волі. Постановою ВВР Новогродівського ГУМВС України в Донецькій області від 16.09.1994 року його звільнено від відбування покарання на підставі ст.6 Указу Президента «Про амністію» від 18.08.1995 року. Тому він відбував покарання з 01.03.1993 року по 16.09.1994 року, а не з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року, як вказано в довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, виданої на шахті «1/3 «Новогродівська».

Отже до пільгового стажу має бути зарахований період з 16.09.1994 року по 31.03.1998 року, а не з 02.03.1995 року по 31.03.1998 року, як зазначено в довідці №26/565 від 31.10.2016 року.

За період роботи з 01.03.1993 року по 16.09.1994 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року, що не увійшли в загальний стаж, з нього щомісяця стягнуто страхові внески, тому цей період роботи має бути врахований до загального стажу роботи.

Крім того, він працював при шкідливих і небезпечних виробничих умовах, що несприятливо вплинуло на стан його здоров'я. Атестація робочих місць на шахті «1/3 «Новогродівська» була проведена відповідно до наказів від 29.12.1995 року, від 26.05.2000 року та від 28.05.2005 року, цими наказами було атестоване робоче місце, на якому він працював, а саме «горноробочий, горноробочий очисного забою», затверджено пільгове пенсійне забезпечення згідно списку №1,2. Також факт роботи підтверджено записом у його трудовій книжці.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив встановити факт наявності у нього пільгового підземного страхового стажу за період роботи на шахті «1/3 «Новогродівська» у якості підземного гірничого робітника з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року із сплатою страхових внесків, для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати відповідача ДП «Селидіввугілля» відокремлений підрозділ шахта «1/3 «Новогродівська» надати йому пільгову довідку, уточнюючу особливий характер роботи на шахті «1/3 «Новогродівська» у якості підземного гірничого робітника з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року (а.с.96).

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 22 грудня 2017 року у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення. Посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову суд послався на те, що ним обрано невірний спосіб захисту порушеного права, встановлення факту наявності пільгового трудового стажу не є належним способом захисту права позивача на призначення пенсії, на думку суду, йому слід було звернутися до суду з адміністративним позовом до Пенсійного Фонду України про скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зарахування часу відбування виправних робіт до страхового стажу, у зв'язку із тим, що лише пенсійний Фонд України має дискреційні повноваження призначати та перераховувати пенсію. Однак, коли він вперше звернувся до суду із заявою (а не позовом) про встановлення факту роботи суд відмовив у відкритті провадження, виходячи із того, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, апеляційним судом ця ухвала була скасована, оскільки між ним та ПВ «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» виник трудовий спір. Також у оскаржуваному рішенні роз'яснено, що час відбування покарання засудженим у виді виправних робіт зараховується у загальний стаж роботи. Але він звертає увагу суду на те, що він був засуджений за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років виправних робіт без позбавлення волі вироком, який набрав чинності 01.03.1993 року. Згідно постанови ВВР Новогродівського ГОУМВС України в Донецькій області від 16.09.1994 року його було звільнено від відбування покарання на підставі ст.6 Указу Президента України «Про амністію» від 18.08.1995 року. Тому, він відбував покарання з 01.03.1993 року по 16.09.1994 року, а не з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року, як вказано у довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, виданої на шахті «1/3 «Новогродівська». Тому до пільгового має бути зарахований період роботи з 16.09.1994 року по 31.03.1998 року, а не з 02.03.1995 року по 31.03.1998 року, як зазначено у довідці. Постанова про звільнення його від відбування покарання на підставі акту амністії не була своєчасно надіслана на шахту, копія постанови не збереглась в архівах суду, тому йому важко доказувати свої права. Коли він був засуджений вдруге йому відмовили у застосуванні амністії з посиланням на те, що до нього вже була застосована амністія раніше у 1994 році по іншому вироку, про що є відмітка про амністію у вироку Новогродівського міського суду від 15.12.1997 року. За період роботи з 01.03.1993 року по 16.09.1994 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року (що не увійшли у пільговий стаж) з нього щомісяця стягнуто страхові внески, тому цей період повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи. За увесь час роботи на шахті «1/3 «Новогродівська» у якості підземного гірничого робітника з 1992 року по теперішній час та за час відбуття покарання він зарекомендував себе з позитивної сторони, ніяких зауважень та притягнень за час роботи не мав, роботу виконував якісно. Його трудовий колектив подав суду клопотання про зарахування оспорюваного періоду роботи до пільгового страхового стажу. Крім того, він працював при шкідливих та небезпечних виробничих умовах, що несприятливо вплинуло на стан його здоров'я, атестація робочого місця, де він працював, була проведена, факт його роботи підтверджено записами у трудовій книжці, страхові внески за час його роботи з липня 2000 року по грудень 2003 року перераховані. У апеляційній скарзі також міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у даній справі та копію апеляційної скарги отримано відповідачем 14 лютого 2018 року, третьою особою 09 лютого 2018 року, відзиви на апеляційну скаргу позивач та третя особа не надали.

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення суду у справі, що виникає з трудових правовідносин, за позовом немайнового характеру, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із його недоведеності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у ДВАТ шахта 1/3 «Новогродівська» з 23.07.1992 року по 31.03.1998 року, з 19.07.2000 року по 13.06.2008 року, з 16.02.2009 року по даний час учнем горноробочого підземного, горноробочим підземним, горноробочим очисного забою з повним робочим днем у шахті, що підтверджено записами у його трудовій книжці.

31 жовтня 2010 року відповідачем були видані позивачу довідки № 26/565 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у яких зазначено про те, що ОСОБА_2 працював повний робочий день у ВП шахта 1/3 «Новогродівська»: за період з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року виконував гірничі роботи по видобуванню вугілля підземним способом за професією, посадою ВТР (виправно - трудові роботи), за період з 02.03.1995 року по 31.03.1998 року виконував гірничі роботи по видобуванню вугілля підземним способом за професією, посадою підземний горноробочий з повним робочим днем під землею, дільниця ВТБ -1, що передбачена списком 1 розділ 1 підрозділ1010100а; за період 19.07.2000 року по 09.09.2002 року виконував гірничі роботи по видобуванню вугілля підземним способом за професією, посадою ВТР (виправно - трудові роботи), за період з 10.09.2002 року по 13.06.2008 року виконував гірничі роботи по видобуванню вугілля підземним способом за професією, посадою підземний горноробочий очисного забою з повним робочим днем під землею, що передбачена списком 1 розділ 1 підрозділ1,1а, підстава постанова КМУ від 16.01.2003 року №36. (а.с.159,160).

21 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Новоргодівка Донецької області за призначенням пенсії, рішенням №37 від 28 листопада 2016 року йому відмовлено у призначенні пенсії згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, при цьому час відбування покарання у вигляді виправних робіт з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року не зараховано до стажу роботи. (а.с.8,9).

У даній справі позивач просив встановити факт наявності у нього пільгового підземного страхового стажу за період роботи на шахті «1/3 «Новогродівська» у якості підземного гірничого робітника з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року із сплатою страхових внесків, для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати відповідача ДП «Селидіввугілля» відокремлений підрозділ шахта «1/3 «Новогродівська» надати йому пільгову довідку, уточнюючу особливий характер роботи на шахті «1/3 «Новогродівська» у якості підземного гірничого робітника з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року та з 19.07.2000 року по 10.04.2002 року.

Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язані видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з ч.3 ст. 95 Виправно - трудового Кодексу України, який діяв під час відбування позивачем покарання ( втратив чинність 01.01.2004 року) час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Згідно з п.2.22 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників до трудових книжок осіб, які відбули виправні роботи без позбавлення волі, власник або уповноважений ним орган підприємства за місцем роботи вносить запис про те, що час роботи у цей період не зараховується до загального та безперервного стажу (розділ "Відомості про роботу" трудової книжки, графа 3). У тому разі, коли судом в установленому законом порядку час відбування виправних робіт без позбавлення волі включено до загального трудового стажу, у трудових книжках робиться запис про те, що цей час не зараховується до безперервного трудового стажу. Зазначені записи вносяться до трудової книжки по закінченні фактичного строку відбування покарання, що установлюється за довідками органів МВС України.

Частиною 3 ст. 42 Кримінально - виконавчого Кодексу України, що діє на час розгляду справи час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Відповідачем була видана довідка № 26/565 від 31 жовтня 2010 року із зазначенням інформації щодо роботи позивача, у тому числі щодо періоду виправних робіт у відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Доводи апеляційної скарги про те, що за період роботи, у який позивач відбував покарання у виді виправних робіт, з нього щомісяця стягувались страхові внески, тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу не спростовують висновків суду про відмову у позові, оскільки наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах визначають органи Пенсійного фонду України.

Доводи скарги про те, що 16.09.1994 року позивача було звільнено від відбування покарання на підставі ст. 6 Указу Президента України «Про амністію» від 18.08.1995 року, тому у довідці має бути вказаний період виправних робіт з 01.03.1993 року по 16.09.1994 року, а не з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року також не є підставою для скасування рішення.

За інформацією відповідача ОСОБА_1 в періоди з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року та з 19.07.2000року по 10.04.2002 року за вироками суду відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі. Про звільнення його від покарання згідно постанови ВВР Новогродівського ГО УМВС України в Донецькій області від 16.09.1994 року на підставі ст.6 Указу Президента України від 18.08.1994 року «Про амністію» адміністрація підприємства належним чином повідомлена не була, копія ухвали до відділу кадрів підприємства не надходила. (а.с.123).

Незавірена фотокопія вироку Новогродівського міського суду Донецької області від 15 грудня 1997 року, у якому вказано про те, що ОСОБА_1 засуджений 24.11.1992 року Селидівським міським судом Донецької області за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років виправних робіт без позбавлення свободи за місцем роботи з утриманням в дохід держави 20% заробітку та постановою ІВР Новогродівського МВ УМВС України в Донецькій області від 16.09.1994 року на підставі ст. 6 Указу Президента України «Про амністію» від 18.08.1994 року від покарання звільнений, не є належним та допустимим доказом на підтвердження позову про зобов'язання відповідача видати іншу уточнюючу довідку. Відповідачем була видана довідка на підставі особової картки, розрахункових відомостей, наказів, табелів, змін до наказів щодо періоду відбування виправних робіт не вносилось.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 22 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складений 05 квітня 2018 року.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: О.В. Агєєв

В.Б. Азевич