Ухвала

18 січня 2018 року

м. Київ

справа № 475/984/16-ц

провадження № 61-973 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року, додаткове рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Шляховий» про зобов'язання провести розрахунок, видати довідку і наказ про звільнення з роботи, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана 19 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року набрав чинності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що предметом позову заявника були немайнові вимоги (про зобов'язання провести розрахунок, видати довідку і наказ про звільнення з роботи, відшкодування моральної шкоди) та майнова вимога (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку).

Рішенням суду першої інстанції відмовлено у задоволенні немайнових позовних вимог (про зобов'язання провести розрахунок і видати довідку та про відшкодування моральної шкоди) та майнової вимоги (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку).

Додатковим рішенням суду першої інстанції викладено резолютивну частину рішення у новій редакції, відмовлено у задоволенні немайнових позовних вимог (про зобов'язання провести розрахунок, видати довідку і наказ про звільнення з роботи та відшкодування моральної шкоди) та майнової вимоги (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судовими рішеннями суду апеляційної інстанції від 22 листопада 2017 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог немайнового характеру (про зобов'язання провести розрахунок та відшкодування моральної шкоди) і майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку) та відхилено апеляційну скаргу заявника і залишено без змін рішення суду першої інстанції у частині позовних вимог немайнового характеру (про зобов'язання видати довідку і наказ про звільнення).

У касаційній скарзі заявник просить скасувати усі судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги заявника у повному обсязі: задовольнити позовні вимоги немайнового характеру (зобов'язати провести розрахунок, видати довідку і наказ про звільнення з роботи, відшкодувати моральну шкоду) та позовну вимогу майнового характеру (стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 389 ЦПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Позовні вимоги заявника у частині вимог немайнового характеру (про зобов'язання провести розрахунок та про відшкодування моральної шкоди) і майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку) не були предметом перегляду судом апеляційної інстанції, оскільки у цій частині провадження у справі закрито ухвалою суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заявника на рішення суду першої інстанції у частині оскарження рішення суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог про зобов'язання провести розрахунок, про відшкодування моральної шкоди і стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку слід відмовити.

Разом з тим, до відома заявника доводиться, що ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження може бути предметом касаційного оскарження на підставі пункту третього частини першої статті 389 ЦПК України. За подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 9 пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»), що становить 0,2х1762=352 грн 40 коп.

Відповідно до пункту 14 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності редакцією Кодексу, схваленою Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу, схваленою Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України у редакції Кодексу, що діяла на час ухвалення судових рішень судом апеляційної інстанції, касаційна скарга може бути подана протягом двадцять днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що судові рішення судом апеляційної інстанції ухвалені 22 листопада 2017 року. Касаційна скарга подана 19 грудня 2017 року, тобто з пропущенням строку її подання, питання про поновлення якого заявник не порушує.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що копію ухвали апеляційного суду отримав 28 листопада 2017 року. Проте одержання копії ухвали апеляційного суду 28 листопада 2017 року не змінює початок перебігу строку касаційного оскарження рішення, але може бути підставою для його поновлення.

За таких обставин відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу суд залишає без руху та надає заявнику строк для подання до суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження (з наведенням підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів на їх підтвердження) протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Невиконання вказаної вимоги ухвали в зазначений строк або визнання неповажними наведених підстав для поновлення строку касаційного оскарження має наслідком відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з пунктом третім частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, судом апеляційної інстанції було переглянуто позовні вимоги заявника у частині немайнових вимог про зобов'язання видати довідку і наказ про звільнення. Тому касаційна скарга заявника у цій частині може бути предметом розгляду судом касаційної інстанції (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до підпункту сьомого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, що діяла на день подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми. Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, позовна заява була подана у листопаді 2016 року.

Відповідно до абзацу третього підпункту другого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, що діяла на час подання позовної заяви, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абзацу другого статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 01 січня 2016 року становив 1378 грн.

На підставі викладеного ставка судового збору, який підлягав сплаті при поданні до суду позовної заяви у частині двох немайнових вимог, становила 0,4х1378х2=1102 грн 40 коп.

За подання касаційної скарги ставка судового збору встановлена у розмірі 200 відсотків від 1102 грн 40 коп., що складає 2204 грн 80 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Зі змісту частини першої пункту третього статті 8 Закону України «Про судовий збір» слідує, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі позивачу, який звертався до суду за захистом трудових прав. Відповідно до вимог частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У матеріалах касаційної скарги міститься додана заявником довідка від 17 жовтня 2017 року, видана Вознесенським об'єднаним (Доманівське відділення) управлінням Пенсійного фонду України про нараховану заявнику пенсію за віком при повному стажі за період з січня 2017 року по жовтень 2017 року, проте відсутнє клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору із урахуванням його майнового стану.

Враховуючи майновий стан заявника та предмет позову, суд роз'яснює заявнику право звернутись з відповідним клопотанням для вирішення питання щодо його звільнення від сплати судового збору. У разі неподання відповідного клопотання заявник має сплатити судовий збір.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року щодо вирішення позовних вимог про зобов'язання провести розрахунок, відшкодування моральної шкоди і стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у частині оскарження рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року щодо вирішення позовної вимоги про зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату, додаткового рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2017 року та двох ухвал апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення у встановлений судом строк недоліків касаційної скарги у частині сплати судового збору скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Невиконання вимог ухвали у зазначений строк у частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або доведення поважності причин його пропуску є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко