Провадження№2/235/904/18
Справа №235/1420/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2018 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої судді - Величко О.В.,

при секретарі Лебеденко В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Першотравневої сільської ради Покровського району, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання недійсним державного акту на право власності на землю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Першотравневої сільської ради Покровського району, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання недійсним державного акту на право власності на землю. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що йому, відповідачці по справі ОСОБА_4 , третій особі ОСОБА_5, та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та на праві власності належить житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_1, виданого відділом приватизації радгоспу «Красноармійський» 16.06.1995 року, яке зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 23.06.1995 року у реєстрову книгу № 7 за реєстрову № 949.

На підставі рішення Першотравневої сільської ради від 13.10.1995 року № 22 ОСОБА_4 було передано у власність земельна ділянка площею 0,2565 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території с. Троянда Першотравневої сільської ради та видано на її ім'я Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 302 від 07.10.1997 року. Вважає, що передача у власність відповідачки зазначеної земельної ділянки порушує права інших співвласників житлового будинку. Рішенням Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області № у11/24-32 від 01.02.2018 року було скасовано рішення сільської ради відносно ОСОБА_4 від 13.10.1995 року № 22 « Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,2565 га», вилучено земельну ділянку з приватної власності ОСОБА_4 для обслуговування житлової та громадської забудови АДРЕСА_1 до земель комунальної власності. Оскільки за його думкою, був порушений порядок передачі земельної ділянки у власність громадян, зокрема земельна ділянка не повинна бути передана лише одній особі, в даному випадку відповідачці ОСОБА_4, а повинна була передаватися у власність всіх осіб, які є власниками житлового будинку, просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 07.10.1997 року на ім»я ОСОБА_4 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 302.

В судове засідання позивач не з»явився, просив справу слухати без його участі. ( а.с. 18).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача Першотравневої сільської ради, відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились, просили справу слухати без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог ( а.с.21).

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі. ( а. с. 30)

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 5).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 ( а.с. 7).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка, що розташована за адресою: с. Троянда Першотравневої сільської ради для обслуговування будинку та господарських будівель площею 0,2565 га, на підставі рішення Першотравневої сільської ради народних депутатів від 13.10.1995 року за № 22 ( а.с. 6).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 16.01.2018 року , яке набуло законної сили, ОСОБА_4 відмовлено у позовних вимогах про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, про визнання недійсним державного акту на право власності на землю.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що рішенням № РВ-017 від 23.10.2017 року позивачці відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться у власності ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.07.1995 року за № 8, а державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 302 від 07.10.1997 року виданий тільки на ОСОБА_4 ( а. с. 9-10).

Рішенням Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області № у11/24-32 від 01.02.2018 року скасовано рішення сільської ради відносно ОСОБА_4 від 13.10.1995 року № 22 « Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,2565 га», вилучено земельну ділянку з приватної власності ОСОБА_4 для обслуговування житлової та громадської забудови АДРЕСА_1 до земель комунальної власності. ( а. с. 8).

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено ст. 152 ЗК України, відповідно до ч. ч. 2 та 3 якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконний та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 42 ЗК України 1990 року було передбачено, що громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

05 листопада 2009 року було прийнято Закон № 1702-У1» Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю», яким внесено зміни до ст. 377 ЦК та ст. 120 ЗК, що регулюють порядок переходу прав на земельну ділянку у випадку відчуження об'єкта нерухомості, що на ній розташований.

Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказує на порушення прав його прав як одного із співвласника житлового будинку, оскільки порушений порядок передачі земельної ділянки у власність громадян, зокрема земельна ділянка не повинна бути передана лише одній особі, в даному випадку відповідачці ОСОБА_4, а повинна була передаватися у власність всіх осіб, які є власниками житлового будинку, тобто за ним не було визнано право власності на земельну ділянку, на яку він має право.

У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсності можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 22.05.2013 року у справі № 6-33 цс 13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з тим, існує інша правова позиція, відповідно до якої само по собі визнання державного акту недійсним без визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки, відповідно до ст. ст.152, 155 ЗК України не може бути способом захисту порушеного права.

Аналогічна позиція викладена в правових позиціях Верховного Суду України у рішенням № 6-53цс12, 6-67цс 14, 6-217 цс 15, 6-472 цс 15, які згідно зі ст. 360 -7 ЦПК України є обов»язковою для суддів.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачем надано рішення Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області № у11/24-32 від 01.02.2018 року , відповідно до якого скасовано рішення сільської ради відносно ОСОБА_4 від 13.10.1995 року № 22 « Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,2565 га», вилучено земельну ділянку з приватної власності ОСОБА_4 для обслуговування житлової та громадської забудови АДРЕСА_1 до земель комунальної власності.

За таких підстав, враховуючи той факт, що рішення 1 скликання сільської ради від 13.10.1995 року № 22, на підставі якого був виданий державний актна право власності на земельну ділянку серії № 302, виданий 07.10.1997 року на ім'я ОСОБА_4 скасовано рішенням Першотравненвої сільської ради від 01.02.2018 року, а також вищезазначені норми права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 155 ЗК України , ст. 4 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії № 302, виданий 07.10.1997 року на ім'я ОСОБА_4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 302.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2018 року.

Суддя: