АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1143/18 Справа № 202/1538/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: ОСОБА_5»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами Ромашової - ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 06.09.1974 року по 05.03.2010 року він перебував у шлюбі із ОСОБА_10. Від цього шлюбу у них народилися дві доньки:ОСОБА_7 та ОСОБА_5, відповідачі у справі, які вже є повнолітніми. 10.11.2016 року із ним, позивачем, стався геморрагічний інсульт, в результаті чого в нього повністю паралізувало праву сторону тіла та до 03.02.2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 6» ДОР.

Позивач зазначив, що за час лікування він витратив всі свої грошові накопичення, однак для повної реабілітації та відновлення функціонування правої сторони тіла йому потрібно пройти ще дуже багато дорогих медичних процедур та лікування.

Через часткову втрату працездатності на теперішній час він не може самостійно заробити необхідні для лікування грошові кошти. Пенсії, що він отримує, також для цього недостатньо. Позивач звернувся за допомогою до своїх доньок, однак останні відмовились допомагати йому.

У звязку з вищезазначеним позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь аліменти на його утримання у розмірі по 1/4 частині їх заробітку з кожної, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для особи, яка втратила працездатність, щомісячно.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7, 22.03.1975 року народження, РНОКПП на користь ОСОБА_8 ОСОБА_11, 22.11.ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), починаючи стягнення з 02.03.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/8 частини її заробітку (доходу), починаючи стягнення з 02.03.2017 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційних скаргах Ромашова - ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що у звязку із скрутним матеріальним становищем не можуть надавати матеріальну допомогу позивачу. Так, Ромашова ОСОБА_6 та її чоловік не працюють, виховують пятьох неповнолітніх дітей. ОСОБА_7 працює оператором поштового звязку ПАТ «Укрпошта» , отримує 3000 грн. заробітної плати та одна виховує двох дітей, один із яких є неповнолітнім, а другий студентом денної форми навчання.

Крім цього, зазначили, що батько є одруженим, отримує пенсію та у власності має автомобіль.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив с того, що ОСОБА_8 в силу свого віку та в результаті погіршення стану здоров»я у зв»язку із хворобою, і необхідністю подальшого лікування, потребує матеріальної допомоги.

Така позиція суду першої інстанції є помилковою з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьком відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_9

За віком ОСОБА_8 є пенсіонером і отримує пенсію у розмірі 1853,67 гривень на місяць (а.с. 61, 62).

Також встановлено, що з 10.11.2016 року по 05.12.2016 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні реабілітації міської лікарні № 5 з приводу геморрагічного інсульту, в результаті чого в нього повністю паралізувало праву сторону тіла. Позивач потребує подальшого лікування. (а.с. 8-9).

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_7 виховує неповнолітнього сина ОСОБА_12, 22. 07. ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а. с. 48)

Згідно свідоцтва про народження , ОСОБА_7 утримує сина ОСОБА_13, 05. 06. ІНФОРМАЦІЯ_5, який є студентом денної форми навчання ( а. с. 50)

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2015 року, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 розірвано ( а. с. 51)

Відповідно до медичних документів син ОСОБА_7 ОСОБА_12, знаходиться на диспансерному обліку та потребує медичного нагляду та лікуванню ( а. с. 63-69)

Згідно довідки ПАТ «Укрпошта», середня заробітна плата ОСОБА_7 складає 3785, 15 грн.( а. с. 72)

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_5 є матерею пятьох неповнолітніх дітей 2000 , 2004, 2008, 2013, ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а. с. 35-39)

Згідно листа КЗОЗ КМР «ЦПМСД №2» від 05. 04. 2018 р. №421 ОСОБА_5 знаходиться на обліку у звязку із вагітністю і на теперішній час термін її вагітності складає 28 тижнів.

Відповідно до довідки, станом на 11. 05. 2018 р. чоловік ОСОБА_9 на обліку у міському центрі зайнятості як безробітний не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує.

Згідно листа за підписом начальника ТСЦ 1249РСЦ МВС в Дніпропетровській області станом на 27. 05. 2017 р., за громадянином ОСОБА_8 зареєстровано транспортний засіб марки ХОНДА, модель ЦІВІК, 1985 року виготовлення ( а. с. 73)

Також , до суду надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що позивач є власником квартири у м. Дніпро ( а. с. 117)

Статтею 202 СК України встановлено, що повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Разом з тим, як видно із матеріалів цивільної справи, відповідачі не здатні надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки самі є нужденними та потребують матеріальної допомоги.

Суд першої інстанції не врахував, що такий вид обовязку повнолітніх дітей утримувати батьків застосовується у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а повнолітні дочка (син) мають достатній дохід (заробіток).

Позивачем не надано доказів про те, що він є інвалідом І, ІІ , ІІІ групи та потребує постійної матеріальної допомоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, не перевірив матеріальний стан відповідачів у звязку з чим дійшов до помилкового висновку про задоволення позову.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Ромашової - ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: