Постанова

Іменем України

12 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 404/4664/15-ц

провадження № 61-1430св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 1 Кіровоградської міської ради»,

третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Бершадської О. В. від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області у складі колегії суддів: Бубличенко В. П., Кривохижі В. І., Сукач Т. О. від 02 березня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом, в якому просили зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 1 Кіровоградської міської ради» (далі - КП «ЖЕО № 1 КМР») демонтувати електричний кабель (0,22 кВ в металорукаві), який прокладений від квартири АДРЕСА_1, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4), до ВРП-0,4 кВ (електрощитова будинку) паралельно зовнішньому газопроводу на відстані 10-15 см.

Позивачі, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначали, що 26 лютого 2013 року при виконанні робіт з обстеження системи газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 виявлено, що по надземному газопроводу низького тиску, який прокладено по стіні будинку, проходить електричний кабель (0,22 кВ), що є грубим порушенням вимог нормативних документів. Про виявлені порушення складено акт від 26 лютого 2013 року № 2232 та направлено лист відповідачу з вимогою негайно усунути порушення. Зазначений електричний кабель (0,22 кВ) прокладений від квартири АДРЕСА_1 до ВРП-0,4 кВ (електрощитова будинку) паралельно зовнішньому газопроводу на відстані 10-15 см. Тобто, у місці перетину кабелю напругою до 1 кВ та газопроводу між ними в просвіті має бути відстань не менше 100 мм, а по всій довжині паралельного прокладання кабелю та газопроводу між ними має бути дотримана відстань не менше ніж 400 мм. При цьому кабель має бути захищеним від механічних пошкоджень на довжині 250 мм у кожен бік від перетину з газопроводом. Позивачі вважають, що саме відповідач зобов'язаний усунути порушення, як це передбачено договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказують на те, що прокладення згаданого кабелю порушує їх право на безпечне навколишнє середовище, їх здоров'я та життя, а також створює загрозу виникнення аварійної ситуації, яка може призвести до людських жертв.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції свої висновки обґрунтовував тим, що із матеріалів справи неможливо зробити висновок та позивачами не зазначено й не доведено належними та допустимими доказами порушення їх прав саме відповідачем - КП «ЖЕО № 1 КМР», а також те, яким чином прокладений електричний кабель в герметичному металорукаві, що відноситься до прихованої (скритої) електропроводки, згідно з ДНАОП 0.001.32-01 порушує права позивачів на користування та розпорядження будинком і створює загрозу аварійної ситуації. Позивачами пред'явлено вимоги до балансоутримувача, а прокладений кабель належить ФОП ОСОБА_4, який не залучався позивачами до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтовувалася тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права. Суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19 жовтня 2016 року подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, постановити нове судове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Касаційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обґрунтовується доводами про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема зазначено, що судами не враховано, що в матеріалах справи відсутня будь-яка дозвільна документація на прокладання спірного кабелю, крім того відсутність дозвільних документів на спірний електрокабель підтверджується листом Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» (далі - ПАТ «Кіровоградобленерго») від 17 лютого 2016 року, що міститься в матеріалах справи, в якому зазначено, що документація на прокладання кабелю відсутня. Також судами не було взято до уваги підпункти 2.1, 2.1.56, 2.1.75 Правил улаштування електроустановок споживачів (далі - ПУЕ), затверджених наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України від 09 січня 1998 року № 4, згідно з вимогами яких повинен був прокладений спірний кабель. Факт порушення ПУЕ підтверджуються такими документами: лист від 05 грудня 2012 року № 32-01/01-2151 (а.с .15), лист від 27 травня 2015 року № 32-01/01-1027 (а.с. 32), лист від 26 травня 2015 року № 32-01/01-1040 (а.с. 33), лист від 01 жовтня 2015 року № 04-1/5563 (а.с. 44). Судами не було досліджено вимоги підпункту 2.1.57 ПУЕ, згідно з якими за паралельного прокладання відстань від проводів та кабелів до трубопроводів з горючими легкозаймистими рідинами має бути не меншою ніж 400 мм, втім суди у своїх рішеннях спиралися на підпункт 2.1.66 ПУЕ, що не відповідає обставинами справи.

У відзиві на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 посилається на те, що жодних порушень зазначених у ПУЕ правил при встановленні електричного кабелю в герметичному рукаві в будинку АДРЕСА_1 контролюючими органами не виявлено, крім того, при встановленні електричного кабелю ФОП ОСОБА_4 мав всі дозвільні документи на улаштування саме такого кабелю, що підтверджується наданими документами. Згідно з актом обстеження житлового будинку у АДРЕСА_1 від 02 жовтня 2014 року комісією за результатами обстеження зовнішнього газопроводу, прокладеного по фасаду житлового будинку АДРЕСА_1, встановлено, що електричний кабель прокладений в герметичному металорукаві згідно з ДНАОП 0.001.32-01, порушень не виявлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження в справі, ухвалою від 30 травня 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до КП «ЖЕО № 1 КМР», третя особа - ФОП ОСОБА_4, про зобов'язання вчинити дії призначено до судового розгляду.

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження 28 грудня 2017 року передано до Верховного Суду.

Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, за наслідками чого зробив висновки, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Під час визначення меж розгляду справи судом касаційної інстанції підлягають застосуванню правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (далі - ЦПК України 2004 року)), згідно з якими рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 травня 2007 року № 2-680 належить кв. АДРЕСА_2. 13 січня 2015 року ОСОБА_2 уклала з КП «ЖЕО № 1 КМР» типовий договір № 304 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Позивач ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_3.

ФОП ОСОБА_4 на підставі дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки від 06 липня 2012 року № 153.12.35-51.21.0 прокладено по стіні будинку в герметичному металорукаві (захищена ізольована проводка згідно з вимогами ПУЕ, пункт 2.1.66) кабельну лінію напругою 0,22 кВ до квартири АДРЕСА_1, що відноситься до прихованої електропроводки, згідно з вимогами ПУЕ, пункт 2.1, табл.2.1.3.

Згідно з листом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (далі - ВАТ «Кіровоградгаз») від 25 березня 2013 року № 13/2854 при проведенні планово-технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 1 КМР», 26 лютого 2013 року працівниками ВАТ «Кіровоградгаз» виявлено, що по надземному газопроводу, який розташований на стіні житлового будинку, проходить електричний кабель, що є грубим порушенням норм та правил експлуатації. Згідно з ПУЕ, пункт 2.1.57, при паралельній прокладці відстань від електричних кабелів до газопроводів повинна бути не меншою 400 мм (а.с. 9).

У листі ВАТ «Кіровоградгаз» від 15 жовтня № 04-9/5747 зазначено, що працівниками ВАТ «Кіровоградгаз» проведено додаткове обстеження системи газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 з ретельним вивченням наявної технічної документації. У результаті обстеження виявлено, що електричну кабельну лінію, від якої живиться приміщення перукарні (ФОП ОСОБА_4 АДРЕСА_1), виконано з порушенням вимог пункту 2.1.57 ПУЕ (а.с. 11).

Відповідно до пункту 2.1.4 ПУЕ електропроводки поділяються на такі види: відкрита електропроводка - прокладена по поверхні стін, стель, по фермах та інших будівельних елементах будівель і споруд, по опорах тощо. За відкритої електропроводки застосовуються такі способи прокладання проводів і кабелів: безпосередньо по поверхні стін, стель тощо, на струнах, тросах, роликах, ізоляторах, у трубах, коробах, гнучких металевих рукавах, на лотках, в електротехнічних плінтусах і наличниках, вільним підвісом тощо.

Прихована електропроводка - проводка, прокладена всередині конструктивних елементів будівель і споруд (у стінах, підлогах, фундаментах, перекриттях), а також по перекриттях у підготовці підлоги, безпосередньо під знімною підлогою тощо.

Згідно із пунктом 2.1.56 ПУЕ у разі перетину незахищених і захищених проводів і кабелів з трубопроводами відстані між ними в просвіті мають бути не меншими ніж 50 мм, а з трубопроводами, що містять горючі або легкозаймисті рідини і гази, - не менше 100 мм. За відстані від проводів і кабелів до трубопроводів, меншої ніж 250 мм, проводи і кабелі мають бути додатково захищеними від механічних пошкоджень на довжині не меншій ніж 250 мм у кожен бік від трубопроводу. У разі перетину з гарячими трубопроводами проводи і кабелі мають бути захищеними від впливу високої температури або повинні мати відповідне виконання.

У пункті 2.1.57 ПУЕ визначено, що за паралельного прокладання відстань від проводів і кабелів до трубопроводів має бути не меншою ніж 100 мм, а до трубопроводів з горючими або легкозаймистими рідинами і газами - не меншою ніж 400 мм. Проводи і кабелі, прокладені паралельно гарячим трубопроводам, мають бути захищеними від впливу високої температури або повинні мати відповідне виконання.

Відповідно до акта обстеження житлового будинку у АДРЕСА_1 від 02 жовтня 2014 року, комісією в складі представників ВАТ «Кіровоградгаз» Орлової Т. М., головного спеціаліста ГУ ЖКГ КМР Григораш Д. В., майстра КРЕП № 6 Коробової Т. В. та власника приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4, за результатами обстеження зовнішнього газопроводу, прокладеного по фасаду житлового будинку АДРЕСА_1, встановлено, що електричний кабель прокладений в герметичному металорукаві, згідно з ДНАОП 0.001.32-01, порушень не виявлено (а.с. 34).

У листі ВАТ «Кіровоградгаз» від 29 жовтня 2014 року №04-9/5979 зазначено, що ВАТ «Кіровоградгаз» листом від 15 жовтня 2014 року № 04-9/5747 повідомив, що електричну кабельну лінію, від якої живиться приміщення перукарні ФОП ОСОБА_4, виконано з порушенням вимог пункту 2.1.57 ПУЕ . При додатковому обстеженні цієї кабельної лінії на місці її прокладання виявлено, що вона виконана у герметичному металорукаві. Таке виконання кабельної електропроводки відноситься до пункту 2.1.66 ПУЕ - прихована електропроводка, що підтверджується листом від 17 квітня 2014 року № 03/335, складеним Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області.

Враховуючи наведені обставини, зовнішній газопровід низького тиску, прокладений по фасаду будинку АДРЕСА_1 у місті Кіровограді визнано такими, що відповідає вимогам нормативної документації та вимогам ПУЕ при сумісному прокладенні по фасаду будинку (а.с. 35).

Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області, яка здійснює енергетичний нагляд відповідно до статті 9 Закону України «Про електроенергетику», в листі заступнику міського голови міста Кіровограда від 17 квітня 2014 року № 03/335 зазначила, що кабельна лінія, прокладена до належного ФОП ОСОБА_4 приміщення, відноситься до прихованої електропроводки згідно з вимогами ПУЕ пункту 2.1 табл. 2.1.3, монтаж якої здійснено ПП «АД-МІРАЖ» (ліцензія АД №03666 від 12 березня 2012 року), дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 153.12.35-51.21.0 від 06 липня 2012 року відповідно до проектної документації розроблено приватним архітектором ОСОБА_9, відповідає вимогам розміщення електричних мереж (а.с. 43).

Матеріали справи доводять, що ФОП ОСОБА_4 користується електричною енергією на підставі договору № 1150 про постачання електричної енергії, укладеного з ВАТ «Кіровоградобленерго» (а.с. 195-205). Технічні умови на проектування та підключення електроустановок до належного йому нежитлового приміщення видані 15 грудня 2004 року (а.с. 88). Робочий проект реконструкції кв. АДРЕСА_1 під магазин продовольчих товарів виконано ПП ОСОБА_9 у 2005 році (а.с.189-194). Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта реконструйованої квартири підписано 17 червня 2008 року (а.с. 184-188). Разом з іншими членами комісії цей акт підписали представники органів державного пожежного нагляду та держенергонагляду.

За змістом пункту 3 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

У статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Крім того, власник майна згідно зі статтею 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у сукупності, зробив правильний висновок, що передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки позивачами не доведено та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що електричний кабель прокладений з порушенням ПУЕ і створює загрозу безпеці проживання, життю та здоров'ю мешканців будинку. Доводи позивачів судами оцінено як припущення, що не знайшли свого належного підтвердження та обґрунтування, що стало підставою для відмови у задоволенні позову по суті заявлених вимог.

Одночасно, суди першої та апеляційної інстанцій зробили обґрунтований та вірний висновок, що на КП «ЖЕО № 1 КМР», як на балансоутримувача будинку, не може бути покладений обов'язок вчиняти дії з демонтування електричного кабелю, що належить ФОП ОСОБА_4, який не залучався позивачами до участі у справі в якості належного співвідповідача.

Відповідно до змісту статей 33, 36, 119 ЦПК України 2004 року на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову не до належного кола відповідачів, суд не вправі з власної ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, й стосовно тих осіб, які зазначені в ньому відповідачами.

На увагу суду також не заслуговують роз'яснення, надані позивачам Міністерством енергетики та вугільної промисловості України від 03 грудня 2014 року № 32-01/01-2151, від 26 травня 2015 року № 32-01/01-1040 та від 27 травня 2015 року № 32-01/01-1027, оскільки ними не встановлено порушення ПУЕ, а надано відповіді на поставлені позивачами питання, зокрема, зазначено, що вимоги пунктів 2.1.56, 2.1.57 ПУЕ, які регламентують габаритні норми щодо прокладання відкритої електропроводки, що захищена від механічних пошкоджень, та вимоги пункту 2.1.66, які стосуються способу прокладання прихованої електропроводки, не суперечать та не спростовують одна одну.

Тягар доведення цих обставин покладається на позивачів, які саме й звернулися із згаданими вимогами до суду, оскільки частиною третьою статті 10 та частиною першою статті 60 ЦПК України2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

З урахуванням викладеного Верховний Суд зробив висновок, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають, а спрямовані виключно на переоцінку доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді С. О. Карпенко

В. О.Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак