Справа № 628/2365/18
Провадження № 2/628/1242/18 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2018 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Волчек О.О.
за участю секретаря Дюкової Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Куп'янську цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Куп'янської міської ради Харківської області про позбавлення особи права користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку,-
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому просить: позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, із зняттям його з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником вищевказаного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 11.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 981, право власності на будинок зареєстровано Куп'янським БТІ, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8916460 від 11.11.2005 р. У будинку АДРЕСА_1, значиться зареєстрованим відповідач, що підтверджується довідкою № 2949 від 07.08.2018 р., виданою уповноваженою особою виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області № 5.
Відповідач не проживає за зазначеною адресою з серпня 2015 року, в будинку відсутні його речі, що підтверджується актами про факт непроживання громадянина за місцем реєстрації, його фактичне місцезнаходження невідомо. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання не існує.
Через реєстрацію відповідача у належному йому на праві приватної власності житловому будинку, він не має змоги оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Відомостей про звернення ОСОБА_1 до суду з аналогічним позовом немає.
09.08.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 22.08.2018 року, ухвалою судді від 23.08.2018 року провадження по справі було відкрито та призначалися судові засідання на 19.09.2018 року, 16.10.2018 року і 08.11.2018 року.
У судовому засіданні позивач свої уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та підтвердив всі викладені ним обставини в своєму позові.
Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про повернення відправленої кореспонденції через невручення адресатові з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання». До суду відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надав.
Третя особа - Виконавчий комітет Куп'янської міської ради Харківської областінадали заяву про розгляд справи у їх відсутності, пояснень по справі не мають та покладаються на розсуд суду ( а.с. 38).
Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси, судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться.
За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається належно повідомленим про судові засідання.
Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши позиції учасників справи та допитавши у ході судового розгляду свідків, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У ході розгляду справи судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності в цілому належить житловий будинок АДРЕСА_1 що підтверджується копіями договору купівлі-продажу жилого будинку від 11.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 981, Витягу з Державного реєстру правочинів за № 1587027 від 11.10.2005 р., номер правочину: 886460, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 8916460 від 11.11.2005 р., реєстраційний номер: 11339182, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.11,12,13,18-19).
З копій довідки, виданої виконавчим комітетом Куп'янської міської ради Харківської області за № 2949 від 07.08.2018 р., паспорту позивача, довідки, виданої відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області за № 12-12/287 від 22.08.2018 р. вбачається, що сторони зареєстровані за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.9, 6-7, 17).
Відповідно до Акту про непроживання особи за місцем реєстрації б/н від 07.08.2018 року, складеного у складі : представника квартального комітету - уповноваженого Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області Сіроклин О.І. і мешканців в'їзд Левадний в м. Куп'янськ, відповідач з серпня 2015 року не проживає в житловому будинку за адресою:АДРЕСА_1 (а.с. 50).
Допитані у судовому засіданні 08.11.2018 року свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 вказали, що знають, що ОСОБА_2 є сином колишньої дружини позивача ОСОБА_7 та підтвердили факт непроживання ОСОБА_2 у житловому будинку позивача з серпня 2015 року.
При цьому свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_8, добре знає ОСОБА_2, оскільки її донька у дитинстві спілкувалася с ОСОБА_2, як брат та сестра. Після крадіжки банківської картки у ОСОБА_7, ОСОБА_2 втік. До них приїжджала поліція, розшукувала ОСОБА_2, після чого його оголосили в розшук. В теперішній час речей ОСОБА_2 в будинку не має, і його самого не має. Через паркан вона бачить двір ОСОБА_7. 07.08.2018 р. була в гостях у позивача, речей ОСОБА_2 не має.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1, який раніше проживав разом зі своїм сином ОСОБА_9, своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 та її сином ОСОБА_2 , який зловживав спиртними напоями. Після одруження ОСОБА_2 виїхав з будинку, але через деякий час повернувся, так як у нього не склалися відносини з дружиною. В серпні 2015 р. її викликали в якості понятої, у зв'язку з викраденням банківської карти у ОСОБА_7. Зі слів поліції ОСОБА_2 після крадіжки разом з другом виїхав вночі. Коли вони уїхали, ОСОБА_1 не було вдома.
У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків, надані ними у судовому засіданні, їх показання узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджуються наданими суду доказами.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За правилами статей 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України гласить, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Отже, в викладених вище обставин і норм закону випливає, що підстави, на ґрунті яких позивач набув своє право власності на нерухоме майно, є незмінними, законними та діючими дотепер.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України (у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї протягом 6 місяців) та ст. 405 ЦК України (щодо членів сім'ї власника житла - понад рік).
У даному випадку, будь-яких відомостей про існування підстав збереження за відповідачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, суду не наведено.
На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Отже, наявні у справі матеріали свідчать, що відомості про можливі перепони для проживання ОСОБА_2 у належному позивачу будинку відсутні, він не проживає у ньому з серпня 2015 року, про що свідчить комісійний акт б/н від 07.08.2018 року, але з реєстраційного обліку до теперішнього часу у добровільному порядку не знімається, а також відсутні підстави для збереження за ним житла.
У зв'язку з наведеним вище, суд вважає, що права позивача підлягають захисту, оскільки він, як власник нерухомого майна, згідно вимог статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, має право вільно користуватись і розпоряджатись власністю, однак реєстрація місця проживання відповідача у належному йому будинку перешкоджає цьому, що призводить до порушення його прав. На підставі цього, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог та задоволення поданого ним позову.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 81,259,264-265,280-283,354 ЦПК України, ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 зі зняттям його з реєстраційного обліку за цією адресою.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення (п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений вище строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Повний текст рішення суду виготовлений 13.11.2018 року.

Головуючий О.О. Волчек