Постанова

Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 711/9786/16-ц

провадження № 61-25036св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2016 року в складі судді Дунаєва С. О. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 05 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Фетісової Т. Л., Бородійчука В. Г., Василенко Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування у порядку регресу.

Позовна заява мотивована тим, що 11 червня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», внаслідок якої автомобіль ОСОБА_5 Kia Cee'd зазнав механічних пошкоджень. Оскільки автомобіль Kia Cee'd був застрахований у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна»), останнє виплатило ОСОБА_5 завдані внаслідок ДТП збитки у розмірі 43 843,37 грн. 09 листопада 2015 року ПрАТ «СК «Провідна» сплатило на користь ПАТ «СК «Універсальна» у порядку регресу завдані ОСОБА_4 збитки. Разом з тим, відповідач не повідомив страховика протягом трьох днів про ДТП, тому зобов'язаний сплатити позивачу суму страхового відшкодування.

На підставі викладеного ПрАТ «СК «Провідна» просило стягнути з ОСОБА_4 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 343,37 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сам по собі факт неповідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про задоволення вимог страховика до страхувальника, яке має базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що неповідомлення страхувальником у встановлені строки страховика про настання страхової події є підставою для регресного позову у випадку, якщо з цих підстав у останнього виникли необґрунтовані виплати, що в даному випадку не мало місця, оскільки страховик ніяким чином не оспорював розмір та підстави страхової виплати, які ґрунтуються на відповідних доказах.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «СК «Провідна», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено обов'язок відповідача не пізніше трьох робочих днів повідомити страховика про ДТП, проте він вказаних дій не вчинив. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Оскільки ОСОБА_4 не виконав своїх обов'язків щодо вчасного повідомлення ПрАТ «СК «Провідна» про ДТП, тому страховик має право подати регресний позов до заподіювача шкоди.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

16 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 11 червня 2015 року відбулася ДТП з вини ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відвідного до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Провідна», внаслідок якої автомобіль ОСОБА_5 Kia Cee'd зазнав механічних пошкоджень.

Оскільки автомобіль Kia Cee'd був застрахований у ПАТ «СК «Універсальна», то останнє виплатило ОСОБА_5 завдані внаслідок ДТП збитки у розмірі 43 843,37 грн.

09 листопада 2015 року ПрАТ «СК «Провідна» сплатило на користь ПАТ «СК «Універсальна» у порядку регресу завдані ОСОБА_4 збитки у розмірі 43 843,37 грн.

14 червня 2016 позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про відшкодування страхової виплати у розмірі 43 343,37 грн у зв'язку з тим, що він порушив обов'язок повідомлення страховика про страховий випадок у строки, встановлені законодавством, та порушив підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Даний обов'язок у даній справі страхувальник (відповідач) не виконав.

Разом з тим, такий обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Отже, неповідомлення страхувальником у встановлені строки страховика про настання страхової події є підставою для регресного позову у випадку, якщо з цих підстав у останнього виникли необґрунтовані виплати.

Судами також встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він був зафіксований правоохоронними органами, що підтверджується довідкою про ДТП. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Розмір матеріального збитку визначено на підставі рахунку та складеного ПАТ «СК «Універсальна» страхового акту. Вартість матеріальних збитків, завданих ОСОБА_5, визначено судовим експертом товарознавцем на підставі протоколу огляду автомобілю від 03 червня 2015 року та складеного висновку автотоварознавчої експертизи від 05 червня 2015 року. Сама подія ДТП була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується складеним ПрАТ «СК «Провідна» страховим актом.

Отже, перешкод для встановлення позивачем дійсного розміру завданої внаслідок ДТП шкоди судом не встановлено.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що сам по собі факт неповідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про задоволення вимог страховика до страхувальника.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк