Номер провадження: 22-ц/785/5227/18
Номер справи місцевого суду: 523/748/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Калараша А.А., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на окрему ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів у розмірі 20 000 доларів США в національній валюті гривні за курсом НБУ на час ухвалення рішення та понесені судові витрати, посилаючись на те, що 10 грудня 2002 року між його батьком ОСОБА_5 та відповідачкою було укладено договір позики, за яким відповідачка отримала від позивача 20000 доларів США у якості позики з умовою їх повернення до 31.12.2015 року. Також позивач зазначив, що договір був укладений у письмій формі, відповідачкою власноруч написана письмова розписка із зазначенням місця виконання договору м.Одеса, вул.Героїв Сталінграду, 78, однак відповідачка кошти не повернула по цей час, тому позивач, після смерті батька, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року, з метою забезпечення позову, було задоволено клопотання позивача та на належну відповідачці квартиру АДРЕСА_1 був накладений арешт.

29.01.2018 року адвокат ОСОБА_2 діючий в інтересах ОСОБА_6 - особи, яка не є учасником справи, звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись, що власником квартири АДРЕСА_2, на яку судом у забезпечення позову накладено арешт, як на майно відповідача ОСОБА_4, насправді є ОСОБА_6 і накладлений судом арешт порушує його права, оскільки він не є учасником правовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення позики і вказаний позов не може забезпечуватися його нерухомим майном.

За клопотанням позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні 01.03.2018 року судом витребувано з П «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» належним чином посвідчену копію інвентарної справи щодо цієї квартири та з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради відомості щодо реєстрації права власності на квартиру.

В судовому засіданні 01.03.2018 року був присутній адвокат ОСОБА_2 в якості представника інтересів ОСОБА_6, як заявника у вирішенні питання про скасуваня заходів забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_2.

07.03.2018 року адвокат ОСОБА_2 отримав копії ухвал Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року про забезпечення позову та про виправлення описки.

07.03.2018 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 подав заяву про відвід головуючого судді Шепітка І.Г. посилаючись на думку свого клієнта, який вважає, що єдиною підставою відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, є накладення арешту на належне йому нерухоме майно. Також у заяві вказано на корупційну складову в діях головуючого судді і про направлення скарги до ОСОБА_7 Правосуддя з доданням до заяви про відвід копії опису вкладення у цінний лист ОСОБА_6

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики повернуто адвокату ОСОБА_8 з посиланням на те, що особа, інтереси якої він представляє не є учасником справи і не може подавати відповідні заяви.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики повернуто адвокату ОСОБА_8 з посиланням на те, що особа, інтереси якої він представляє не є учасником справи і не може подавати відповідні заяви. Заявнику розяснено, що він не є учасником справи і зняття арешту з квартири, яку він вважає своєю власністю, розглядається в іншому порядку.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.03.2018 року відмовлено у залученні ОСОБА_6 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача у цивільінй справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

27.03.2018 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 подав заяву, в якій зазначив про не згоду з діями та процесуальними рішеннями головуючого судді Шепітка І.Г. (вікриття провадження, забезпечення позову, відмови у залученні ОСОБА_6 в якості третьої особи, про повернення заяви про відвід, про поверненя заяви про скасування заходів забезпечення позову, про зволікання з розглядом справи) та просив повідомити про причини не розгляду справи по суті заявлених вимог у встановлений ЦПК України строк, повідомити про причини не призначення дати судвого розгляду, про не розгляд заяви ОСОБА_6 про відвід судді, про причини порушення питань, що вирішуються при відкритті провадждення у справі, повідомити про наявність чи відсутність особистої заінтересованості головуючого судді Шепітка І.Г. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року відмовлено у залученні ОСОБА_6 до участі в якості третьої особи без саомстійних вимог на стороні відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. При цьому судом вкотре зазначено, що ОСОБА_6 немає жодного відношення до предмету спору, а зняття арешту з квартири, яку він вважає своєю власністю, розглядається в іншому порядку.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики, укладеним 10.12.2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, у розмірі 20 000 доларів США у національній валюті гривні, за курсом НБУ станом на день здійснення такого платежу, тобто на час виконання рішення суду.

13.04.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси від 13.04.2018 року винесено окрему ухвалу, якою доведено до відома Одеську міську прокуратуру №4 про вищевикладене в окремій ухвалі з метою вжиття відповідних заходів виявлених судом підроблень правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 та їх подальшого використання.

Направлено копію даної ухвали разом з окремими матеріалами цивільної справи, що стосуються предмету розгляду, до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області для вжиття заходів щодо притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Не погоджуючись з окремою ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.04.2018 року, адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити окрему ухвалу, якою довести до відома ОСОБА_7 Правосуддя про допущені при постановлені окремої ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 13.04.2018 року порушення норм матеріального права суддею Суворовського районного суду м.Одеси Шепітко Іваном Григоровичем, для належного реагування.

Підставою для постановлення окремої ухвали у відношенні адвоката ОСОБА_2Є на думку суду стало зокрема невиконання адвокатом вимог ст. 42 Правил дотримання адвокатом принципу законності у відносинах з судом та іншими учасниками судового засідання щодо покладеного на адвоката обовязку дотримуватися вимог чинного процесуального законодаства та законодаства, що регламентує поведінку учасників процесу.

При цьому суд в окремій ухвалі зазначив, що дії адвоката ОСОБА_2 при здійсненні ним представництва особи, яка не є учасником справи за позовом справи ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про стягнення боргу за договором позики під час розгляду справи в суді першої інстнації вказують на його низький професійний рівень професійної підготовки та морально-етичних якостей, бажанням досягти рішення в будь-який спосіб у тому числі шляхом тиску на суддю шляхом спонукання направлення скарг до ОСОБА_7 Правосуддя, попередження судді про направлення таких скарг, як особою, яка надає допомогу особі, яка не є учасником справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 2, 6 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обовязків, неналежного виконання професійних обовязків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду, зокрема:

- зловживання адвокатом процесуальними правами;

- порушення або неналежного виконання адвокатом професійних обовязків

- іншого порушення законодавства адвокатом.

Відповідно до Закону України «Про адвокартуру та адвокатську діяльність»

адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;

- адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обовязків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обовязків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обовязків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Як вбачається, з матеріалів справи адвокат ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1883 від 27.04.2010 року на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 23.04.2010 року № VI 9|165) здійснював представництво інтересів на підставі ордеру серії ОД № 383342 від 29.01.2018 року та витягу з договору про надання правової допомоги № 01-2601/18 від 26.01.2018 року, згідно з яким адковкат взяв на себе зобовязання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим договором, а клієнт зобовязався оплатити послуги Адвоката в порядку та строки обумовлені сторонами. Пуктом 1.2. Договору передбачено, що адвокат представляє клієнта в судах всіх інстанцій з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, потерпілому, третій особі,свідку, заявнику, скаржнику, в тому числі з правом предявлення позову і можливістю в інтересах клієнта вчиняти інші дії, які не передбачені Договором. При виконанні зобовязань визначених п. 1.2. Договору, Адвокат керується національним законодавством України і цим Договором.

Зі змісту поданих адвокатом заяв до районного суду вбачається, що інтереси його клієнта ОСОБА_6 зачіпаються застосуванням судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_4 квартиру, яку ОСОБА_6 вважає своєю.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи та інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Згідно з п. п. ч.1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч. 4 п. 9 постанови пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано поясненнями адвоката ОСОБА_2, наданими в засіданні судової колегії, ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року, якою було накладено арешт на квартиру, яку ОСОБА_6 вважає своєю, адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 в апеляційному порядку оскаржена не була. Також не було заявлено в інтересах ОСОБА_6 позов до суду про зняття арешту з майна (квартири, яку ОСОБА_6 вважає своєю).

Замість цього адвокат неодноразово намагався вступити в інтересах свого клієнта ОСОБА_6 у справу, відкриту за спором між двома фізичними особами, до якого сам ОСОБА_6 немає ніякого відношення і який (судовий спір) сам адвокат у своїх зверненнях до суду називав зфабрикованим заради накладення арешту на квартиру свого клієнта.

Фактично вчинені адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 дії у вигляді звернень до суду про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача, про відвід судді, про незгоду з відкриттям провадження у справі, про зволікання з розглядом справи по суті заявлених вимог у передбачений законом строк, не були спрямовані на ефективне усунення в правовому полі порушень прав ОСОБА_6 відносно накладеного арешту на квартиру.

Крім того, адвокат ОСОБА_2 своє звернення до суду про відвід судді дійсно супроводив повідомленням про звернення його клієнта ОСОБА_6 зі скаргою на дії судді до ОСОБА_7 Правосуддя додавши при цьому до заяви копію опису вкладення у цінний лист ОСОБА_6, адресованого до ОСОБА_7 Правосуддя.

З процесуальної точки зору вказане повідомлення немало ніякого сенсу і значення для скасування або зняття арешту з квартири клієнта і тому обгрунтовано було розцінено суддею, як тиск.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції мав підстави для постановлення у відношенні адвоката ОСОБА_2 окремої ухвали з підстав зловживання адвокатом процесуальними правами; порушення або неналежного виконання адвокатом професійних обовязків визначених в ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у договорі про надання правової допомоги та у ч. 2 ст. 11 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09 червня 2017 року.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 щодо посилання в окремій ухвалі на низький рівень професійної підготовки та морально-етичних якостей адвоката, оскільки професійний рівень адвоката ОСОБА_2 та його морально-етичні якості судом не перевірялися і тому такі посилання є передчасними. Судова колегія враховує оціночний характер такого судження з боку суду першої інстанції в контексті необхідності утримання від передчасності суджень щодо рівня професійної підоготовки адвоката.

Крім того, посилання суду на здійснення адвокатом тиску на суддю шляхом спонукання направлень скарг до ОСОБА_7 Правосуддя має ознаку припущення, оскільки судом не заслуховувався ОСОБА_6 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 на предмет зясування ролі адвоката у спонуканні клієнта до направлення на суддю скарги до ОСОБА_7 Правосуддя.

Разом з тим вказівка в окремій ухвалі на попередження судді з боку адвоката про направлення таких скарг підтверджується матеріалами справи, зокрема заявою про відвід, де про це адвокат дійсно зазначив і до якої додав копію опису вкладення у цінний лист ОСОБА_6 скарги до ОСОБА_7 Правосуддя.

Інші доводи апеляційної скарги на обгрунтованість постановлення судом окремої ухвали, не впливають і фактично зведені до перевстановлення обставин, які встановлені судом у відповідності до законодавства та до надання цим обставинам іншої оцінки, на що, виходячи з дослідженних матеріалів справи, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, мотивувальна частина окремої ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2018 року щодо наведених обгрунтувань у відношенні адвоката ОСОБА_2 зміні з виключенням з мотивувальної частини окремої ухвали посилань на низький рівень морально-етичних якостей адвоката ОСОБА_2 та про здійснення ним тиску на суддю шляхом спонукання направлення скарг до ОСОБА_7 Правосуддя. В іншій частині окрема ухвала від 13 квітня 2018 року у відношенні адвоката ОСОБА_2 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Окрему ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2018 року щодо наведених обгрунтувань у відношенні адвоката ОСОБА_2 змінити.

Виключити з мотивувальної частини окремої ухвали посилання на низький рівень морально-етичних якостей адвоката ОСОБА_2 та про здійснення тиску на суддю шляхом спонукання направлення скарг до ОСОБА_7 Правосуддя.

В іншій частині окрему ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2018 року у відношенні адвоката ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.06.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.А. Калараш

ОСОБА_10