У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Горбані О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі Подільський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві), заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Харитоненко К.В. звернувся до районного суду з поданням, мотивуючи свої вимоги тим, що у відділі державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 50050769 про стягнення з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 60 000,00 грн. за договором позики та 600,00 грн. судового збору, всього 60 600, 00 грн. Впродовж здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржник ОСОБА_1у добровільному порядку виконавчий документ не виконує та у разі її виїзду за кордон буде неможливим або ускладненим виконати вищевказаний виконавчий документ. Зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вживає заходів примусового виконання судових рішень і зобов'язаний неупереджено, своєчасно, повно вчиняти дії.

У судове засідання представник ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.. З огляду на те, що подання підлягає негайному розгляду, а державний виконавець у судове засідання не з'явився, суд вважає за можливе розглянути дане подання за його відсутності.

Вивчивши матеріали подання і додані до нього документи, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Смілянським міськрайонним судом Черкаської області виданий виконавчий лист за № 703/5699/15-ц від 26.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 60 000,00 грн. за договором позики та 600,00 грн. судового збору, всього 60 600, 00 грн.

Виконавче провадженні відкрите постановою від 08.02.2016 р. (ВП № 50050759).

03.03.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладений на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Пунктами 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Отже, саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку не свідчить про ухилення його від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження»", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ЦК України).

Крім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, одержувати необхідні довідки та іншу інформацію, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах.

В обґрунтування подання, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань. Крім того, відсутні відомості та докази на це про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та строки його добровільного виконання.

Відповідно до чинного законодавства наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Крім того, як вбачається з наданих документів, державним виконавцем не виконанні всі можливі виконавчі дії.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що за таких обставин, подання не має правового обґрунтування, суду не надані докази неможливості виконання судового рішення і необхідності обмеження прав боржника. В зв'язку з чим подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст.22, 33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст.5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова