Справа № 298/483/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 березня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,

секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду від 26 червня 2017 року у справі №298/483/17 (Головуючий: Тарасевич П.П.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: Стужицька сільська рада, Великоберезнянського району про визнання осіб такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням, зняття із реєстрації мотивуючи тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 і в даному житлі зареєстровані відповідачі, які з серпня 2015 року не проживають у зазначеному будинку. Добровільно відповідачі знятися з реєстрації вказаного місця проживання не можливо, оскільки не знає їх місце знаходження, а це порушує права та суперечить інтересам позивача, як власника зазначеного нерухомого майна.

Посилаючись на вказані обставини та вимоги ст.ст.319, 321 ЦК України, ст.72 ЖК України просив визнати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за вищезазначеною адресою та зняти відповідачів з реєстрації.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 26 червня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 особами, що втратили право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Великоберезнянського району, Закарпатської області.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у дохід держави судові витрати у розмірі 640 грн..

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповно та неправильно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, судом застосовано положення закону, що не поширюються на спірні правовідносини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Від ОСОБА_1 надійшла заява до суду апеляційної інстанції про розгляд справи у її відсутності та відсутності відповідачів і відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України та із врахуванням заяви особи, яка подала апеляційну скаргу, судова колегія вважає розглянути справу у відсутності відповідачів.

При постановленні рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції із посиланням на вимоги ст.391 ЦК України, ч.ч.1, 2 ст.71, ст.72 та абз.2 ч.2 ст.167, ст.107 ЖК України, констатував, що відповідачі із серпня 2015 року не проживають у будинку, а фактичне місце їх проживання невідоме і реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачеві у вільному розпорядженні своїм майном.

Із даним висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, Великоберезнянського району, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.10.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.10.2008 року.

Із довідок №74 від 09.03.2017 року та №252 від 12.05.2016 року виданої Стужицькою сільською радою вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: дружина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, які не проживають із серпня 2015 року.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а саме дружина, їх діти і батьки, а також й інші особи, якщо вони постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи норми ст.156 ч.4, ст.64 ч.2 ЖК України, ст.405 ЦК України правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_1 є членами сім'ї власника житла ОСОБА_2 і до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги ст.405 ЦК України, ст.156 ч.4, 64 ч.2 ЖК України, а не вимоги ст.ст.71, 72, 107, 163, 167 ЖК України, так як із прийняттям ЦК України застосування ст.ст.71, 72 ЖК України можливе лише до приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_5 щодо визнання відповідачів втративши право на житло із підстав передбачених ст.ст.71, 72, 107, 163, 167 ЖК України слід відмовити, оскільки дані норми закону, на які посилається позивач, не регулюють спірні правовідносини, які виникли між сторонами, а суд апеляційної інстанції розглядає позовні вимоги та підстави позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 26 червня 2017 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2018 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой