Номер провадження: 22-ц/785/1666/18
Номер справи місцевого суду: 2-2104/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 травня 2016 року про поворот виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та пені за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та пені за договором позики.

03.02.2016 року ОСОБА_4 подав до Приморського районного суду м.Одеси заяву про поворот виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси від 21 серпня 2007 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25 травня 2016 року заяву ОСОБА_4 про поворот виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та пені за договором позики - задоволено.

Допущений поворот виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та пені за договором позики, шляхом поновлення права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1582 га за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Кароліно-Бугаз, пров.Жемчужний, 18, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV №034464 від 30 липня 1999 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №633; на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Кароліно-Бугаз, пров. Жемчужний, 18, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №178054, видане 10 листопада 2004 року Виконкомом Кароліно-Бугазької сільської ради.

Вважаючи ухвалу суду необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 травня 2016 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи .

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та пені за договором позики.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21 серпня 2007 року була затверджена мирова угода, за якою ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_5 у якості погашення боргу земельну ділянку площею 0,1582 га за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Кароліно-Бугаз, пров.Жемчужний, 18, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Кароліно-Бугаз, пров. Жемчужний, 18.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24 січня 2008 року вищевказана ухвала була скасована за нововиявленими обставинами та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 08 липня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та пені за договором позики були обєднанні в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, що знаходилась в провадженні Приморського районного суду м.Одеси.

Ухвалою суду від 28 травня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_5, а також позовні вимоги ОСОБА_4 були залишені без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

03.02.2016 року до Приморського районного суду м.Одеси надійшла заява ОСОБА_4 про поворот виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси від 21 серпня 2007 року, яка обґрунтовується тим, що в період з 21 серпня 2007 року по 24 січня 2008 року ОСОБА_5 зареєструвала на своє імя право власності на земельну ділянку площею 0,1582 га за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Кароліно-Бугаз, пров. Жемчужний, 18, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Кароліно-Бугаз, пров. Жемчужний, 18.

Посилаючись на вищевикладене та на правила ст.381 ЦПК України, заявник просив суд постановити ухвалу про поворот виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси від 21 серпня 2007 року шляхом відновлення за ним права власності на вищезазначену земельну ділянку та житловий будинок, з чим погодився суд.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до фактичних обставин по справі між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 існував спір з приводу спільного сумісного майна подружжя.

В свою чергу, з метою приховання частини майна ОСОБА_4 уклав нікчемний договір позики з ОСОБА_5 та з метою доведення умислу на приховання майна до кінця, зазначені особи домовились про звернення ОСОБА_5 з позовом до суду про стягнення заборгованості за нікчемним договором позики. З зазначених правовідносин сторони уклали мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року.

Відповідно до умов мирової угоди, затвердженої ухвалою суду, сторони домовились, що погашення заборгованості, за так званим договором позики, буде вчинено шляхом переходу до ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_4

При цьому, ОСОБА_4 навмисно приховав від суду обставини, які свідчать про наявність майнових прав на нерухоме майно у інших осіб, зокрема, у ОСОБА_2

Дізнавшись про наявність відповідної ухвали про затвердження мирової угоди ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з заявою про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2008 року, яка була задоволена у повному обсязі, ухвалу суду про затвердження мирової угоди скасовано.

В подальшому, справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 була приєднана до спільного розгляду зі справою про розподіл майна подружжя.

Отже, з 08 липня 2008 року у ОСОБА_4 виникли правові підстави для звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення суду, як вважав ОСОБА_4 та з чим погодився Приморський районний суд м.Одеси, та у звязку з чим, задовольнив заяву про поворот виконання ухвалою від 25 травня 2016 року, посилаючись на положення ч.3 ст.381 ЦПК України.

Проте, ст.381 ЦПК України містить також й частину першу, відповідно до якої заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Положеннями ст.257 ЦК України унормовано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Таким чином, ОСОБА_4 було допущено недотримання строку позовної давності, що відповідно до положень ст.267 ЦК України є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Застосування позовної давності судом вчиняється за заявою сторони у справі, проте, не будучи обізнаною, належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати надані їй права, в тому числі, й щодо звернення до суду з заявою про застосування позовної давності.

Відповідно до положень ЦПК України поворот виконання застосовується за умови скасування рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий документ, за яким було вчинено виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, судами не видавався виконавчий документ на виконання рішення (ухвали) суду, про визнання мирової угоди, не була виконавчим документом на час її постановлений й ухвала суду про визнання мирової угоди, а отже, як такого, виконання рішення суду, в розумінні положень шостого Розділу ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не відбулось, що виключає можливість застосування повороту виконання.

З викладеного вбачається, що допущено порушення норм процесуального права, в частині неналежного повідомлення осіб, які приймають участь у справі, про час та місце розгляду справи, що призвело до недотримання норм матеріального права(ст.ст. 257, 267 ЦК України), в результаті чого, судом було постановлено незаконне та необґрунтоване рішення.

Обраний заявником спосіб поновлення прав як поворот виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, в разі її скасування не передбачено чинним законодавством, тому не є належним способом правового захисту та був безпідставно застосований судом у порушення положень ст.ст.11, 15, 16, 381 ЦПК України.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що викладені обставини судом зясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_6