У Х В А Л А

21 травня 2018 року

м. Київ

справа № 570/3058/17

провадження № 61-10473ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - СокуренкаЄвгена Сергійовича на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2018 року представником ПАТ КБ «Приватбанк» - Сокуренком Є.С. подано касаційну скаргу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2018 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а особі, яка подала касаційну скаргу, зокрема, необхідно було надати документ, що підтверджує її повноваження, як адвоката.

На виконання ухвали суду представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Литвиненко О.Л. надіслала заяву, у якій послалася на те, що справа є малозначною, але має для банку виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі ПАТ КБ «Приватбанк», обмежує його права та порушує майнові інтереси. Тому касаційну скаргу подано представником, який не є адвокатом, проте здійснює представництво відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено що з 1 січня 2017 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1600,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 11 276,48 грн заборгованості за кредитом за платіжною карткою, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Зазначені представником ПАТ КБ «Приватбанк»-ЛитвиненкоО.Л. у заяві обставини щодо винятковості цієї справи для банку з тих підстав, що невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі ПАТ КБ «Приватбанк» не свідчать про те, що саме ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви зводяться до переоцінки доказів у справі і не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Отже, підстав за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судом не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, висловленими у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року та постанова Апеляційного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Сокуренка ЄвгенаСергійовича на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник