Справа № 366/1014/18
Провадження № 2/366/339/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 липня 2018 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Володарської сільської ради Поліського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Володарської сільської ради Поліського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла гр.ОСОБА_3, яка проживала в с.Володарка Поліського району Київської області. За життя ОСОБА_3 склала заповіт на її користь. Заповіт посвідчено Володарською сільською радою Поліського району Київської області 05 вересня 2017 року, за реєстром № 04.

На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно:

-земельна ділянка, розміром 3,9379 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав покійній гр.ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після якої ОСОБА_3 прийняла за заповітом, посвідченим Володарською сільською радою 04 листопада 2005 року, за реєстром 20, але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивачка прийняла, подала заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори 13 лютого 2018 року (спадкова справа №80/2018р).

11 квітня 2018 року вона звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй було відмолвено, оскільки не було пред»явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

18 квітня 2018 року в Іванківській районній державній нотаріальній конторі позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У 1963 році ОСОБА_5 побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння вона будувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та частково оформив спадкове майно після смерті ОСОБА_3, є вона - ОСОБА_2. Інших спадкоємців немає.

Позивач просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після якої прийняла гр.ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.

У судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі ; позов підтримує .

Відповідач, Володарська сільська рада Поліського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що заперечень проти позову ОСОБА_2 не мають, просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідач позов визнав.

Позивач надала суду належні докази спадкоємиці: копію заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Володарської сільської ради 05.09.2017 р., зареєстровано в реєстрі за №4, з якого слідує, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно , де б воно не було,з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право заповідала ОСОБА_2; копію заповіту, посвідченого секретарем Володарської сільської ради 04.11.2005 р., зареєстровано в реєстрі за №20, з якого слідує, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно , де б воно не було,з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право заповідала ОСОБА_3; копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 11 квітня 2018 р., спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_2 заявою від 13 лютого 2018 року. Інших спадкоємців немає.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 11 квітня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 1223,1269,1270,1298 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,247,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 1982 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину після якої прийняла гр.ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.

Будинок розміром житлової площі 14,1 кв. метрів, розміром загальної площі 53,7 кв. метрів, в плані під літ. «А». Надвірні будівлі: прибудова «а», сарай «Б», колодязь - I.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Н.А. Тетервак