Справа № 308/8981/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 17.10.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №08. Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Із весни 2018 року подружжя проживає окремо, спільним побутом не повязане, спільного господарства не веде. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 17.10.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №08, стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 09.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття та 1500грн. за надання правової допомоги.

Позивачка ОСОБА_2 в останнє судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в останнє судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Однак, в підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти задоволення даного позову.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Як встановлено по справі, 17.10.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №08, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 І-ФМ №135368 від 17.10.2018 року.

Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження ОСОБА_3 І ФМ №342652 від 01.04.2016 року).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З наявної в матеріалах справи Довідки №582 від 27.07.2018 року, виданої ТОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед» вбачається, що ОСОБА_3 працює на посаді комірника з забезпечення виробництва.

Також з даної Довідки вбачається, що дохід ОСОБА_3 за період січень 2018 року червень 2018 року склав 41050,16грн.

Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини.

Також, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 було здійснено витрати на надання правової допомоги в розмірі 1500грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком суми гонорару за надання правової допомоги від 08.08.2018 року.

Згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 6, 10, 12, 76 81, 102, 228 230, 247, 263 265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 104, 105, 110, 112, 180, 182, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, укладений 17 жовтня 2015 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що виконкомом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №08 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 408 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 09 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 408 сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 704/сімсот чотири/грн. 80коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 1500/тисяча пятсот/грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704/сімсот чотири/грн. 80коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_5