РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3092/17

провадження у справі № 2/0285/293/18

19 лютого 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.

сторони по справі: позивач ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3, представник ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, -

встановив:

22.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати житловий будинок, який розташований за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця, вул. Миру, 1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3; здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши його у власність кожному.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року частину позову щодо позовних вимог в частині поділу спільного майна подружжя та виділу його у власність залишено без розгляду за заявою позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 06 листопада 1993 року . В період шлюбу в 2004 році ними було побудовано житловий будинок в цілому, який знаходиться за адресою : Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця, вул. Миру, 1 . 29.01.2007 року даний шлюб було розірвано. Оскільки власником житлового будинку вказано відповідача та згоди про добровільний поділ житла між ними не досягнуто, змушена звернутися до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з"явилися, надали суду письмові клопотання про розгляд справи без їх участі; позивач у письмовій заяві позовні вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя підтримала, та просила задовольнити; представник відповідача вимоги щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя визнав, не перечив проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1993 року, який рішенням суду від 29.01.2007 року було розірвано /а.с.9,10/.

За період шлюбу в 2004 році сторонами було побудовано житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця, вул. Миру, 1, власником якого згідно свідоцтва про право власності від 14.12.2004 року вказано відповідача ОСОБА_3В./а.с.18,19,20/.

Дані обставини визнані представником відповідача в його письмовій заяві від 19.02.2018 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною 3 статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім цього, встановлено, що шлюбний договір між подружжям ОСОБА_3 не укладався і інших домовленостей між ними не було .

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому у суду наявні підстави для прийняття визнання позову.

За таких обставин, з урахуванням того, що спірний будинок набутий сторонами під час шлюбу, та визнання відповідачем цих обставин та позову, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 89, 206 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця, вул. Миру, 1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання - Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця, вул. Миру, 1) житловий будинок, який розташований за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт. Городниця, вул. Миру, 1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення повного судового рішення 23.02.2018 року.

Головуюча суддя: А.В.Михайловська