Справа № 538/807/18
Провадження по справі № 2/538/418/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Криворучко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 08 січня 2004 року померла її мати ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.01.2004 року, номер актового запису 02.

До складу спадкового майна входить земельна частка (пай) розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0022881, виданого згідно рішення Лохвицької райдержадміністрації № 493 від 30.09.1996 року.

При зверненні до державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на майно.

Таким чином позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 4,00 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала померлій згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0022881, виданого згідно рішення Лохвицької райдержадміністрації № 493 від 30.09.1996 року.

В судове засідання позивачка не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обємі.

Відповідач - представник Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обємі та просить справу слухати без участі представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Як убачається з письмових матеріалів справи 08 січня 2004 року померла мати позивачки по справі ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.01.2004 року, номер актового запису 02.

До складу спадкового майна входить земельна частка (пай) розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала померлій згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0022881, виданого згідно рішення Лохвицької райдержадміністрації № 493 від 30.09.1996 року.

При зверненні до державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на майно.

Дійсно, Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0022881 виданий згідно рішення Лохвицької райдержадміністрації № 493 від 30.09.1996 року на ім"я ОСОБА_2, ще за життя померлої було втрачено.

Згідно довідки Харківецької сільської ради Лохвицького району від 19.09.2016 року № 500 , ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.04.1996 року по день смерті 08.01.2004 року.

На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті 08.01.2004 року ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заведена.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Суд визнає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 373, 328, 1216, 1225, 1268, 1261 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після померлої 08 січня 2004 року ОСОБА_2, право власності на земельну частку (пай) площею 4,00 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала померлій згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0022881, виданого згідно рішення Лохвицької райдержадміністрації № 493 від 30.09.1996 року.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.А. Бондарь