Справа № 755/8166/18
"03" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Савлук Т. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного Договору позичальнику ОСОБА_1 було відкрито кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 11 000,00 грн., на строк до 31.07.2015 року.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 16 квітня 2018 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі - 31 143,44 грн., яка включає: 8 678,19 грн. - прострочена заборгованість основного боргу за кредитом; 13 404,48 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом; 71,57 грн. - пеня за порушення, строків сплати процентів за користування кредитом нарахована за період з 17.04.2017р. по 16.04.2018 р.; 2 384,72 грн. - пеня за порушення строків погашення основного боргу за кредитом, нарахована за період з 17.04.2017р. по 16.04.2018р.; 437,49 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом нараховані за період з 17.04.2015 р. по 16.04.2018р.; 781,75 грн. - три проценти річних від простроченої суми основного боргу за кредитом, нараховані за період з 17.04.2015 р. по 16.04.2018р.; 2 069,83 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом; 3 315,42 грн. - інфляційне збільшення суми основного боргу за кредитом.
08 червня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України.
Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Надання банком кредиту згідно з п. 3.2 статті 3 Кредитного договору відбувається у разі повної або часткової недостатності власних коштів Позичальника на картковому рахунку для проведення платежів за платіжними повідомленнями або для здійснення інших платежів за Кредитним договором шляхом дебетування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів та витратною сумою, але у всіх випадках не більше ніж на суму ліміту, діючого на момент надання кредиту. Відповідно до п. 2.3 та підпункту 7.2.4 п.7.2 Кредитного договору Відповідач зобов'язався: сплачувати щомісяця Позивачу проценти за користування Кредитом у розмірі 36,00 % річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення Кредиту.
Згідно із п. 4.1 статті 4 Кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються Позивачем виходячи з розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами Договору, на суму фактичної заборгованості за Кредитом за кожен день користування Кредитом. Проценти нараховуються Позивачем щомісяця в останній робочий день місяця та в дату припинення дії кредитної лінії, починаючиз дня, наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін, визначений п.2.2 цього договору, по дату припинення дії кредитної лінії (включно).
Проте, Позичальник не дотримувався умов Кредитного договору щодо погашення кредиту та зобов'язання щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом.
У зв'язку з цим Банк звернувся до Позичальника з письмовою вимогою здійснити погашення наявної заборгованості, яка виникла за Кредитним договором, направив Позичальнику Лист-повідомлення про наявність несплаченої заборгованості за кредитною лінією та процентами від 13.05.2014року за № 040-10/2018, яким до Позичальника були доведені суми його заборгованості станом на 12.05.2014 року та висунута вимога в строк до 15.06.2014 року здійснити погашення заборгованості в сумі 6 875,03 грн. та прострочену заборгованість за процентами у сумі 1 027,72 грн. та наявну заборгованість покредитній лінії у сумі 1 803,16 грн. Згідно з підпунктом 6.1.2 п. 6.1 Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього Договору, в свою чергу, підпунктом 7.2.1 п.7.2 Кредитного договору передбачений обов'язок Позичальника у випадку надіслання Банком вимоги про дострокове повернення кредиту достроково повернути кредит на пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі Банку.
Згідно з підпунктом 7.2.2 п.7.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісяця, а саме востанній робочий день кожного місяця, починаючи з місяця, у якому розмір ліміту зменшуватиметься, враховуючи порядок зменшення розміру ліміту, визначений Кредитним договором здійснювати погашення Банку частини кредиту, які перевищуватимуть зменшений у цей же день розмір ліміту.
Відповідно до підпункту 7.2.4 п.7.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язався сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту.
Враховуючи наявність порушень умов п.п. 7.2.2, 7.2.4 Кредитного договору, Банк скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту в повному обсязі, у зв'язку з чим Банк направив Позичальнику претензію від 18.06.2014 року за №040-10/2601 з вимогою в строк до 27.06.2014 року здійснити повне погашення усієї заборгованості за кредитом у сумі - 6 416,70 грн.
Однак, Позичальник, отримавши вищезазначені вимоги Банку, їх не виконав. Банк протягом тривалого часу очікував добровільного виконання Позичальником своїх зобов'язань, але до цього часу зобов'язання за Кредитним договором Позичальником не виконані, заборгованість залишається непогашеною.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Як вбачається з матеріалів справи станом на 16 квітня 2018 року у позичальника перед банком виникла заборгованість у розмірі - 31 143,44 грн., яка включає: 8 678,19 грн. - прострочена заборгованість основного боргу за кредитом; 13 404,48 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом; 71,57 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом нарахована за період з 17.04.2017р. по 16.04.2018 р.; 2 384,72 грн. - пеня за порушення строків погашення основного боргу за кредитом, нарахована за період з 17.04.2017р. по 16.04.2018р.; 437,49 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом нараховані за період з 17.04.2015 р. по 16.04.2018р.; 781,75 грн. - три проценти річних від простроченої суми основного боргу за кредитом, нараховані за період з 17.04.2015 р. по 16.04.2018р.; 2 069,83 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом; 3 315,42 грн. - інфляційне збільшення суми основного боргу за кредитом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В порядку п. 3 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., який сплачено позивачем.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 258, 259, 261, 526, 612, 615, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 19, 76-81, 89, 263-265, 274 ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення складено 03 вересня 2018 року.