Провадження № 2/369/1178/18
01.03.2018 Києво-Святошинський районний суд в складі
головуючого - судді Усатова Д.Д.,
за участю секретаря Кузьменка П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "АХА Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -
Просить стягнути з відповідача збитки, понесені у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 14 988,18 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
21.12.2015 р о 17:30 год по вул. О. Теліги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) «Субару» д.н. НОМЕР_2, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 (надалі - Відповідач); 2)автомобіль Потерпілого;
Подільським районним судом м. Києва Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.
Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.
Позивачем було отримано інформацію, про те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована ПрАТ СК "Галицька" " за полісом № АЕ 6080382.
Згідно стаття 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, п. 22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи,
А також стаття 29 Закону, шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу,у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, страхова компанія мала право на вирахування коефіцієнта фізичного зносу, тому сплачене нею страхове відшкодування складає: 18 679,87 грн.
Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування та просив суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 14 988 (Чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 18 коп. та судовий збір.
Аналізуючи досліджені докази суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування задоговором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Судом встановлено, що 11 січня 2016 року позивачем сплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 33 662,05 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1600,00 грн.
Керуючись ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування ", ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.Д.Усатов