Провадження № 2-о/243/1422/2018
Справа № 221/6281/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» грудня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Неминущого Г.Л.,

за участю: - секретаря судового засідання - Нікіфорової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 8 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області про встановлення факту реєстрації шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 грудня 2014 року, він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та гр. ОСОБА_2 у м. Горлівка Донецької області зареєстрували шлюб.

У червні 2018 року, Заявник втратив свідоцтво про шлюб, 13 червня 2018 року отримав повторне Свідоцтво про шлюб. Зареєструвати факт одруження на території України не має можливості, оскільки надане свідоцтво про факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та у подальшому для звернення до органів праці та соціального захисту.

Просить суд встановити факт реєстрації шлюбу 20 грудня 2014 року, у м. горлівка Донецької області, між громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_2.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 23 листопада 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки він є інвалідом та не може самостійно пересуватися, заявлені вимоги просила задовольнити, додав, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з чим йому потрібно встановити заявлений факт реєстрації шлюбу для отримання українського свідоцтва про смерть (а.с.32).

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився. 21 листопада 2018 року надав суду Заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника відділу, з матеріалами справи ознайомлені. Доводи, викладені у роз'ясненні Відділу щодо неможливості отримання дублікату свідоцтва про шлюб підтримують (а.с.30).

Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області про встановлення факту реєстрації шлюбу не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, видане 20 грудня 2014 року Київським Відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_2, дата народження відсутня, уклали шлюб, про що було зроблено Актовий запис № 229, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «ОСОБА_1» (а.с.5).

Заявником надана копія паспорту серії НОМЕР_4, виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 05 січня 1999 року, з якого вбачається що гр. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Горлівка Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с.3).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_5, виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 27 серпня 1997 року, гр. ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Північноуральськ Свердловської області; РНОКПП: НОМЕР_2 (а.с.19-20).

23 листопада 2018 року Заявником надано копію Довідки про причину смерті від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яку було видано органами Донецької Народної Республіки, відповідно до якої гр. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, причина смерті «рак головного мозку» (а.с.33).

24 липня 2018 року заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області за видачею дублікату Свідоцтва про шлюб, де йому було відмовлено, у зв'язку пред'явленням для підтвердження факту смерті документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано на те, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, якщо в органах РАГСу не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту цивільного стану.

У частині першій статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про реєстрацію, розірвання шлюбу підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Як підкреслено постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 2), до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації.

Відповідно до п. 16 Наказу Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 200 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» : « Державна реєстрація шлюбу з особою, якій відповідно до Сімейного кодексу України знижено шлюбний вік, проводиться на загальних підставах.

У цьому випадку особа, яка не досягла шлюбного віку, при поданні заяви про державну реєстрацію шлюбу пред'являє паспорт або паспортний документ та копію рішення суду про надання права на шлюб.

У такому випадку в графі "Для відміток" актового запису про шлюб зазначаються назва суду, яким постановлене дане рішення, номер та дата його постановлення. »

Судом встановлено, що у Свідоцтві про шлюб відсутня дата народження гр. ОСОБА_2, що у свою чергу унеможливлює ідентифікацію цієї особи.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦПК України). Зокрема, належними, відповідно до частини першої, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником не надано належних та достатніх доказів підтвердження факту реєстрації шлюбу, а тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації шлюбу задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 76-78, 263-265, 293, 315, 319, 352-354 ЦПК України, ст. 22-23 СК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління у Харківській області про встановлення факту реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Г.Л. Неминущій