Справа №489/6057/16-ц 28.03.2018
Провадження №22-ц/784/34/18
Головуючий суду першої інстанції - Тихонова Н.С.
Категорія 48 Суддя-доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м.Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Царюк Л.М., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Тищенком Л.С.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2017 року, ухвалене о 13 год.48 хв. під головуванням судді Тихонової Н.С. у приміщенні суду у м.Миколаєві, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7 про компенсацію вартості частки спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала наступним.

З 09 вересня 2006 року до 10 березня 2017 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Спільне проживання було припинено у грудні 2015 року.

За час спільного проживання ними придбано автомобіль Honda Accord 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, який зареєстровано за відповідачем 21 травня 2013 року.

Посилаючись на неможливість виділу у натурі частки автомобілю, ОСОБА_6 просила стягнути з відповідача матеріальну компенсацію ? частки вартості транспортного засобу.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 березня 2017 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі залучено ОСОБА_7

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

З ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто 175 605 грн. грошової компенсації вартості ? частки вищезазначеного автомобіля, а також судовий збір в сумі 551 грн.20 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 1 782 грн. Крім того, з ОСОБА_4 стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 1204 грн.80 коп.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.60, 61, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частинами 1, 3 статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода одного з подружжя має бути подана письмово.

Пункти 23, 24, 30 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р. роз'яснюють, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК).

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 09.09.2006 р. до 10.03.2017 р. (т.1 а.с.4-7, 47).

17 травня 2013 року ними за 131 800 грн. був придбаний автомобіль Honda Accord, 2008 року випуску, кузов номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.7, 8).

Спільне проживання сторін згідно з їх поясненнями припинено з грудня 2015 року.

Під час експлуатації вказаного автомобіля він неодноразово отримував пошкодження внаслідок дорожньо-транспортних пригод (т.1 а.с.152-194).

Внаслідок чергового пошкодження 24 листопада 2016 року ОСОБА_4 було нараховано рахунок-фактуру №СФ-24-11-4 щодо обслуговування автомобіля на суму 129 540 грн.00 коп., відповідно до якого автомобіль потребує заміни блоку керування вартістю 78 000 грн., бамперу переднього вартістю 8720 грн., бамперу заднього вартістю 6970 грн. Заміна блоку керування становить 4000 грн., бамперу переднього та заднього - 600 грн. та 400 грн., подвійне фарбування заднього бамперу - 9260 грн. (т.1 а.с.34).

25 листопада 2016 року без отримання дозволу позивача ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу автомобіля №4841/2016/209218, згідно з яким ОСОБА_7 придбав його за 120 000 грн. (т.1 а.с.33, 90).

27 грудня 2016 року ОСОБА_8 здійснено евакуацію транспортного засобу за 650 грн., а 09 січня 2017 року - заміну та прошивку електронного блоку управління двигуна вартістю 82 000 грн. Послуга заміни становила 2500 грн. (т.1 а.с.86-88).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №17-413 від 23.06.2017 р., здійсненого на підставі ухвали районного суду від 27.04.2017 р. середня ринкова вартість аналогічного автомобіля «Honda Accord», 2008 року випуску, на час виконання експертизи складає 351 210 грн. (т.1 а.с.65-66).

Вказаний висновок було складено без огляду спірного автомобіля.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №18-114 від 06.03.2018 р., здійсненого на підставі ухвали суду апеляційної інстанції від 24.01.2018 р., ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 на 25 листопада 2016 року становила 274 041,12 грн. (т.2 а.с.7-14).

Вказаний висновок складено з урахуванням огляду спірного автомобіля, який відбувався у лютому 2018 року.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_6 є правильним, однак вказана ним сума компенсації - помилковою.

Досліджені судом докази свідчать, що спірний автомобіль був придбаний сторонами під час шлюбу за спільні кошти, а отже є спільним сумісним майном подружжя. Відповідач згоду на його реалізацію від позивача не отримував.

Виходячи з викладених норм права, відповідач повинен відшкодувати позивачу половину вартості автомобіля станом на дату його продажу, виходячи з висновку автотоварознавчої експертизи від 06.03.2018 р., а саме 137 020 грн.56 коп.

Колегія суддів виходить із вартості автомобіля на час його продажу на підставі вказаного висновку експертизи, тому що вказаний висновок зроблено на підставі дослідження спірного автомобіля. Саме 25 листопада 2016 року автомобіль без згоди позивача вибув з володіння сторін, які були його співвласниками.

Оскільки районний суд у вартості компенсації припустився помилки, то його рішення в частині зазначення суми компенсації та розподілу судових витрат підлягає зміні.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню не 175 605 грн. грошової компенсації вартості ? частки спірного автомобіля, а 137 020 грн.56 коп. та судові витрати (судовий збір та витрати за проведення експертизи) на підставі ст.141 ЦПК України у сумі 1919 грн.58 коп., оскільки позов було задоволено на 78%.

При визначені остаточної суми судових витрат колегією суддів враховувалися положення ч.10 ст.141 ЦПК України.

Крім того з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 543 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 137 020 грн.56 коп. грошової компенсації вартості її частки автомобіля НОМЕР_2 та судові витрати у сумі 1919 грн.58 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 543 грн.40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: О.В.Локтіонова

Судді: Л.М. Царюк

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 28 березня 2018 року.