Справа № 202/6355/17
Провадження № 2/202/387/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, КВЖРП Індустріального району, ПАТ «Дніпрогаз» про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, визначення порядку користування квартирою та поділ особових рахунків, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення частки у праві спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, визначення порядку користування квартирою та поділ особових рахунків. В позовній заяві ОСОБА_3 посилається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1. Відповідачка не допускає позивача до вказаної квартири, позбавляючи його права володіння та користування своїм майном. Просив зобовязати ОСОБА_4 усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні належною йому ? частиною квартири АДРЕСА_2 шляхом надання постійного безперешкодного доступу до цієї квартири; вселити ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_2; встановити наступний порядок користування квартирою № 68 по вул. Осіння, 5 в м. Дніпро: виділити ОСОБА_3 у володіння та користування в натурі житлову кімнату, житловою площею 17,5 кв. м., яка позначена в технічному паспорті як «позиція № 5», балкон, площею 0,9 кв. м., який позначено в технічному паспорті як «І», виділити ОСОБА_4 у володіння та користування в натурі житлову кімнату, житловою площею 17,5 кв. м., яка позначена в технічному паспорті як «позиція № 6», кладову, площею 0,7 кв. м., яка позначена в технічному паспорті як «позиція 2», місця загального користування (в тому числі допоміжні приміщення), а саме: коридор, площею 6,5 кв. м., який позначено в технічному паспорті як «позиція № 1», кладова, площею 0,7 кв. м., яка позначена в технічному паспорті як «позиція 2», туалет, площею 1,1 кв. м., який позначено в технічному паспорті як «Позиція 3», кухня, площею 5,9 кв. м., яка позначена в технічному паспорті як «позиція 4», житлова кімната, житловою площею 10,7 кв. м., яка позначена в технічному паспорті як «позиція 7», ванна, площею 2,1 кв. м., яка позначена в технічному паспорті як «позиція 8», балкон, площею 0,9 кв. м., який позначено в технічному паспорті як «І» залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4; розділити відкритий в Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємстві Індустріального району особовий рахунок № 26-241085 зі сплати комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі № 68, розташованій за адресою: вул. Осіння, 5 в м. Дніпро, на два окремих особових рахунка, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по окремому особовому рахунку, враховуючи те, що їм належить по ? частці вказаної квартири; розділити відкритий в Комунальному підприємстві «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради особовий рахунок зі сплати комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води по квартирі № 68, розташованій за адресою: вул. Осіння, 5 в м. Дніпро, на два окремих особових рахунка, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по окремому особовому рахунку, враховуючи те, що їм належить по ? частці вказаної квартири; розділити відкритий в Комунальному підприємстві «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради особовий рахунок №68 зі сплати комунальних послуг з постачання холодної води та водовідведення по квартирі № 68, розташованій за адресою: вул. Осіння, 5 в м. Дніпро, на два окремих особових рахунка, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по окремому особовому рахунку, враховуючи те, що їм належить по ? частці вказаної квартири; розділити відкритий в Товаристві з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» особовий рахунок зі сплати комунальних послуг з утилізації твердих побутових відходів по квартирі № 68, розташованій за адресою: вул. Осіння, 5 в м. Дніпро, на два окремих особових рахунка, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по окремому особовому рахунку, враховуючи те, що їм належить по ? частці вказаної квартири; розділити відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ДТЕК Дніпрообленерго» особовий рахунок № 6061068 зі слати комунальних послуг з надання електричної енергії по квартирі № 68, розташованій за адресою: вул. Осіння, 5 в м. Дніпро, на два окремих особових рахунка, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по окремому особовому рахунку, враховуючи те, що їм належить по ? частці вказаної квартири; розділити відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Дніпрогаз» особовий рахунок зі сплати комунальних послуг з постачання природного газу по квартирі № 68, розташованій за адресою: вул. Осіння, 5 в м. Дніпро, на два окремих особових рахунка, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по окремому особовому рахунку, враховуючи те, що їм належить по ? частці вказаної квартири.

Відповідачка ОСОБА_4 у грудні 2017 року подала до суду зустрічну позовну заяву про збільшення частки в праві спільної часткової власності, посилаючись на те, що вона є власником ? частини спірної квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 26.12.2003 року. З 2000 року вона повністю несе витрати по утриманню спірної квартири. Загальна сума сплачених за цей період комунальних платежів складає 39367,50 коп. В період з 2006 по 2010 роки ОСОБА_4 зробила капітальний ремонт, а саме було встановлено газовий котел опалення, заміна металопластикових конструкцій. Загальна вартість ремонтних робіт складає 22972,75 коп. Оскільки вартість спірної квартири становить 31450 грн., ОСОБА_4 було зроблено поліпшення майна на 62340,25 грн., таке поліпшення є значним, що у відповідності до ч. 3 ст. 357 ЦК України є підставою для збільшення її частки у праві спільної часткової власності на спірне майно. Просила збільшити частку ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 4/5 частки.

Ухвалою від 22.12.2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 прийнято та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився. Подав письмовий відзив на зустрічний позов, в якому посилається на те, що витрати ОСОБА_4, які зазначені нею у зустрічному позові, були зроблені без згоди співвласника, спрямовані не на поліпшення, а на утримання спільної квартири, результати виконання ремонтних робіт можливо відокремити від спільної квартири та виконані не повністю коштом ОСОБА_4 У травні 2018 року позивач подав заяву про застосування позовної давності до зустрічних позовних вимог ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Суду пояснив, що сторони по справі двоюрідні брат та сестра. Відповідачка проживає у квартирі одна. Позивач намагався після реєстрації права власності на ? частину спірної квартири зустрітися з відповідачкою для вирішення питання щодо користування своєю власністю, однак остання категорично відмовляється. Саме тому він змушений був звернутися до суду.

Представники відповідачки проти заявлених вимог позивача заперечували. Зустрічні позовні вимоги просили задовольнити. Суду пояснили, що у спірній квартирі були встановлені нові замки ще у 2008 році, оскільки попередній власник ? частини квартири ОСОБА_5 з 1981 року не проживав у цій квартирі. Жодних вимог щодо допуску до квартири позивач не висував. Вважають запропонований позивачем порядок користування квартирою обєктивно неможливий, оскільки між сторонами існують неприязні стосунки.

Представник третьої особи ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» у судове засідання не зявився. Подав до суду письмові пояснення (а.с. 39-40), в яких посилається на те, що за адресою: АДРЕСА_3 між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ОСОБА_4 укладено договір про користування електричною енергією від 21.04.2012 року № 6061068. Відповідно до п. 7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених поставною Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, позивач повинен звернутися до енергопостачальника для укладання договору про користування електричною енергією, при цьому надати документи на підтвердження права власності чи права користування обєктом. Тому позовні вимоги про розподіл особового рахунку за відсутності порядку користування квартирою є передчасним та таким, що не підлягають задоволенню. Просив слухати справу за відсутності представника третьої особи.

Представник третьої особи КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 69).

Представник третьої особи КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився. Подав до суду письмові пояснення (а.с. 92-93), в яких посилається на те, що житлове приміщення, що знаходиться у приватній власності, передбачає поділ на частки відповідно до Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна». Тому поділ особового рахунку може бути здійснений при формальному визначенні порядку користування житлом. В квартирі АДРЕСА_4 встановлений прилад обліку водопостачання, а встановити другий прилад обліку немає технічної можливості.

Представник третьої особи КВЖРП Індустріального району у судове засідання не зявився. Подав до суду письмові пояснення (а.с. 32-33), в яких посилається на те, що будинок 5 по вул. Осіння в м. Дніпро передано в управління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Осіння 5-7».

Представник третьої особи ПАТ «Дніпрогаз» у судове засідання не зявився. Подав до суду письмові заперечення на позов (а.с. 27-29), в яких посилається на те, що вимоги позивача є необґрунтованими. За адресою: АДРЕСА_5 переоформлено особовий рахунок № 611568 на ім'я ОСОБА_4, встановлена 4-конфорочна плита та котел-колонка, зареєстровано 2 особи. Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року, за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли обєкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка у заяві-приєднанні. Отже розділення особового рахунку за адресою: АДРЕСА_3 суперечить нормам діючого законодавства. Просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенню позовних вимог в частині вимог до ПАТ «Дніпрогаз».

У січні 2018 року позивач подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Осіння-5-7».

Ухвалою суду від 25.01.2018 року у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було відмовлено.

У січні 2018 року позивач подав до суду клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду.

Ухвалою суду від 25.01.2018 року у задоволенні клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду було відмовлено.

У березні 2018 року представник відповідачки подав заяву про виклик свідка.

Протокольною ухвалою суду від 06.04.2018 року заява представника відповідачки про виклик свідка була задоволена.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 18.05.2017 року належить на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_6 (а.с. 9-11). ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.2003 року належить право власності на ? частину квартири АДРЕСА_6 (а.с. 12-13). Згідно технічному плану квартири (а.с. 14) вона складається з: 1- коридору площею 6,5 кв. м., 2 кладової площею 0,7 кв. м., 3 туалету площею 1,1 кв. м., 4 кухні площею 5,9 кв. м., 5 житлової кімнати площею 17,5 кв. м., 6 житлової кімнати площею 17,5 кв. м., 7 житлової кімнати площею 10,7 кв. м., 8 ванної площею 2,1 кв. м., І балкону площею 0,9 кв. м.

Відповідачка ОСОБА_4 чинить перешкоди ОСОБА_3 у користуванні квартирою № 69 будинку № 5 по вул. Осіння в м. Дніпро, з приводу чого позивач звертався до поліції (а.с. 15). 28.11.2017 року та 21.12.2017 року позивач направляв на адресу відповідачки вимогу про усунення перешкод у користуванні належною йому ? частиною квартири АДРЕСА_2 шляхом надання йому постійного безперешкодного доступу до квартири, надання ключів від дверей квартири (а.с. 129-133).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яке відповідає його частці у праві спільної часткової власності

За таких підстав, на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо усунення йому перешкоди в користуванні квартирою № 68 будинку № 5 по вул. Осіння у м. Дніпрі шляхом його вселення, оскільки згідно з вимогами ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.1995 №20 (зі змінами внесеними постановою від 25.05.1998 №15) «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або, ті які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Як встановлено в судовому засіданні, домовленості між сторонами щодо визначення порядку користування житловими приміщеннями не існує, клопотання про проведення судової експертизи для визначення порядку користування квартирою відповідачка не заявляла, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині визначення порядку користування квартирою частково з урахуванням належності кожному із співвласників по ? частині спірної квартири, а саме: виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,5 кв. м. поз. № 5, ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,5 кв. м. поз. № 6, залишивши у загальному користуванні коридор, площею 6,5 кв. м. поз. № 1, балкон площею 0,9 кв. м., поз. І, туалет площею 1,1 кв. м. поз. 3, кухню площею 5,9 кв. м. поз. 4, житлову кімнату площею 10,7 кв. м. поз. 7, ванну площею 2,1 кв. м. поз. 8, кладову площею 0,7 кв. м. поз. 2.

Щодо заявлених позивачем вимог про розподіл особових рахунків по оплаті комунальних платежів, суд вважає дані вимоги заявленими передчасно, оскільки позивач не надав доказів звернення до відповідних комунальних та обслуговуючих підприємств з приводу укладення з ним, як співвласником квартири, договорів.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

За твердженням ОСОБА_4 в період з 2006 по 2010 роки встановила газовий котел, вікна, батареї, унітаз та ванну, що вона вважає суттєвим поліпшенням майна, однак ОСОБА_3 став власником ? частини спірної квартири тільки у травні 2017 року. Відповідачкою не надано суду доказів того, що поліпшення, які вона зробила зі спірним майном, були узгоджені нею із колишнім співвласником ОСОБА_5. Згідно пояснень представника відповідачки, вона не зверталася з позовом до колишнього власника ? частини спірної квартири про збільшення її частки у спільній частковій власності. ОСОБА_4 не зверталася до теперішнього власника ? частини квартири ОСОБА_3 з питання щодо необхідності здійснення поліпшення спільного майна та узгодження вартості такого поліпшення.

Кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ. Змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обовязок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками.

Крім того, до витрат на поліпшення спірної квартири відповідачка включила витрати на оплату комунальних платежів у розмірі 39367,50 грн. за період з 2000 року, однак дані витрати не є витратами, повязаними із поліпшенням майна, а є витратами з його утримання.

Щодо витрат відповідачки на встановлення газового котла, встановлення радіаторів опалення, сушки для ванної кімнати, унітазу, ванної, умивальнику, то дані поліпшення можна відокремити від спірної квартири.

Також суд ставиться критично до твердження відповідачки, що поліпшення спірної квартири були проведені за її кошт, оскільки відповідно до наданого відповідачкою договору № 03/03000255/1428/02 від 15.08.2007 року, він був укладений між АКБ «Надра» та ОСОБА_6, тобто банк надав кредитні кошти для придбання газового котла ОСОБА_6 батькові відповідачки. Це підтвердив також і сам ОСОБА_6, який був допитаний у судовому засідання в якості свідка. Свідок також показав суду, що він допомагав дочці робити ремонт у квартирі. Відповідачка не надала суду інших доказів на підтвердження понесених нею витрат на поліпшення спірного майна.

За таких обставин суд вважає, що заявлені ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1409,60 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. cт. 321, 357, 358, 369, 370, 391 ЦК України, ст. ст. 77, 78, 81, 141, 246, 264, 265, 266 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою №68 будинку № 5 по вул. Осіння у м. Дніпро шляхом вселення ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартиру АДРЕСА_7.

Встановити наступний порядок користування квартирою № 68 будинку № 5 по вул. Осінній в м. Дніпро, виділивши у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,5 кв. м. поз. № 5, ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,5 кв. м. поз. № 6, залишивши у загальному користуванні коридор, площею 6,5 кв. м. поз. № 1, балкон площею 0,9 кв. м., поз. І, туалет площею 1,1 кв. м. поз. 3, кухню площею 5,9 кв. м. поз. 4, житлову кімнату площею 10,7 кв. м. поз. 7, ванну площею 2,1 кв. м. поз. 8, кладову площею 0,7 кв. м. поз. 2.

В іншій частині позову відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1409,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.Г. Зосименко