Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 134/1688/16-ц

провадження № 61-4230св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - уповноважена особа Фонду гарантування фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скарг ОСОБА_4 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області в складі судді Зарічанського В. Г. від 28 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області в складі колегії суддів: Якименко М. М., Міхасішина І. В., Стадника І. М. від 21 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила визнати за нею право вкладника за договором про відступлення права вимоги за договором банківського рахунку та за договором банківського вкладу; визнати за нею, як вкладником, право на відшкодування заборгованості на частину вкладу; стягнути на її користь з державної організації «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» грошову суму в розмірі 120 468 грн 59 коп. в межах гарантованої суми відшкодування.

Свої вимоги мотивує тим, що 07 квітня 2012 року ОСОБА_5 уклав з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») договір № 008-28542-070412 банківського рахунка фізичної особи з випуском платіжної картки. У відповідності до умов договору банк відкрив поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях, на якому зберігалися грошові кошти в національній валюті, що належали ОСОБА_5

Також, 07 квітня 2012 року ОСОБА_5 уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір про надання комплексних банківських послуг № 008-28542-070412 на виконання умов вищенаведеного договору.

У подальшому 27 листопада 2013 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 0897 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях. Згідно умов вказаного договору сума вкладу складає 80 000 грн, термін дії договору - 02 грудня 2014 року, по закінченню даного договору , банком виплачується вклад шляхом зарахування на поточний рахунок ОСОБА_5 - № рахунку НОМЕР_1.

22 грудня 2013 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено ще договір банківського вкладу (депозиту) № 2719 «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях. Згідно умов даного договору сума вкладу складає 818 000 грн, термін дії договору - 27 грудня 2014 року, по закінченню даного строку, банком виплачується вклад шляхом зарахування на поточний рахунок ОСОБА_5 - № рахунку НОМЕР_1.

15 лютого 2015 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір відступлення права вимоги за договором № 008-28542-070412 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної картки (поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях) від 07 квітня 2012 року, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» та за договором № 2719 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях від 22 грудня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» на частину грошової суми в розмірі, на суму 120 468 грн 59 коп., розміщених на банківському рахунку № НОМЕР_1. Так, про зміну сторони у зобов'язанні позивач та ОСОБА_5 неодноразово повідомляли банк, крім того просили повідомити про перелік документів, необхідних для включення позивача, як вкладника до списку осіб, які мають право на відшкодування вкладів. Однак їх вимоги залишилися без задоволення, що змусило позивача звернутися до суду з указаним позовом.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, виходив із відсутності правових підстав для визнання за позивачем прав вкладника, адже зазначене не передбачено чинним законодавством.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21 листопада апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Крижопільського районного сулу Вінницької області від 28 вересня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду зазначив про те, що позивач не є стороною вищевказаних правочинів, і порушення своїх прав внаслідок укладення цих договорів позивач не довів, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У січні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Крижопільського районного суду вінницької області від 28 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 листопада 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не надано належної оцінки тому факту, що заміна кредитора у зобов'язанні за вищевказаними договорами відбулась відповідно до вимог статтей 512-517 ЦК України, а отже вона отримали всі права вкладника за вищевказаними договорами, оскільки маючи документально підтверджені грошові вимоги до банку (боржника) щодо його грошових зобов'язань вона стає кредитором банку.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У березні 2018 року від АТ «Дельта Банк» надійшов відзив на вищевказану касаційну скаргу, у якому заявник просить касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а судові рішення без змін. Зазначає про те, що суди дійшли правильного висновку про те, що в даному випадку ОСОБА_5, як вкладник, може ставити перед банком питання лише про намір відступлення права вимоги третім особам (позивачу у справі), яке може відбутися лише за попередньою письмовою згодою банку (стаття 512 ЦК України та п. 2.12.19 Правил, які є невід'ємною частиною договору), однак банк таку згоду не надавав.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд встановив, що 07 квітня 2012 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної картки. У відповідності до умов договору було відкрито поточний рахунок, на якому зберігалися грошові кошти в національній валюті, що належали ОСОБА_5

Також того ж числа на виконання умов вищевказаного договору між сторонами було укладено договір про надання комплексних банківських послуг.

Крім того 27 листопада 2013 року було укладено договір банківського вкладу (депозит) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, сума вкладу складала 80 000 грн з терміном дії договору - 02 грудня 2014 року.

По закінченню строку дії даного договору, банком виплачується вклад шляхом зарахування його на поточний рахунок ОСОБА_5

22 грудня 2013 року між зазначеними особами було укладено договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях. Згідно умов даного договору сума вкладу складала 818 000 грн, термін дії договору - 27 грудня 2014 року, по закінченню даного строку банком виплачується вклад шляхом зарахування його на поточний рахунок вкладника.

Також судом було установлено, що 15 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір відступлення прав вимоги за договором № 008-28542-070412 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної картки (поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях) від 07 квітня 2012 року та за договором № 2719 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях ві 22 грудня 2013 року.

Так, про зміну сторони у зобов'язанні позивач та ОСОБА_5 неодноразово повідомляли банк, крім того просили повідомити про перелік документів, необхідних для включення позивача, як вкладника до списку осіб, які мають право на відшкодування вкладів. Однак їх вимоги залишилися без задоволення.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 02 березня 2015 року № 150 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 про запровадження у ПАТ «Дельта банк» з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року тимчасової адміністрації, яка згодом продовжена до 02 жовтня 2015 року. На підставі постанови Правління Національного Банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації банку ОСОБА_6 з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки, за договором банківського рахунку - поточні рахунки. Вкладний (депозитний) рахунок це рахунок, що відкривається банком клієнтові на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору. Поточний рахунок це рахунок, що відкривається банком клієнтові на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами з урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дійшли обґрунтованого висновку про те, що задоволення майнових вимог щодо повернення грошових коштів з банківського рахунку унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб та здійснюється виключно в порядку, передбаченому цим законом. При цьому, судами враховано висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

Суди дійшли правильного висновку, що з урахуванням тих обставин, що договір про відступлення права вимоги був укладений без попередньої письмової згоди банку, що була на той час передбачена Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», та з огляду на те, що позивач не є вкладником у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому на неї не поширюються гарантії, передбачені ст. 52 вказаного Закону, отже, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кридопільського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило