Справа № 426/5977/15-ц
УХВАЛА

іменем України

25 травня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

заявника (позивача) ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у цивільній справі № 426/5977/15-ц,

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду шляхом зміни мінімального розміру аліментів за судовим рішенням з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2017 року, обгрунтувавши заяву тим, що 30 червня 2015 року Сватівський районний суд Лугнської області ухвалив судове рішення у справі № 426/5977/15-ц яким зобовязав відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2015 року, і до повноліття дитини. Вищевказане судове рішення виконується у примусовому порядку, але без додержання вимог нової редакції ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесених законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала вимоги викладені в заяві обґрунтовуючи їх письмово викладеними доводами.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви, пояснив, що державний виконавець повинен самостійно проводити перерахунок мінімальної межі аліментів, пославшись на судову практику.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 30 червня 2015 року у справі 426/5977/15-ц ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2015 року, і до повноліття дитини (а.с. 82), рішенням Апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 126-127). З розрахунку-уточнення державного виконавця вбачається, що розрахунок складено за період з 13.11.2015 року по 31.03.2018 рік включно, переплата станом на 01.04.2018 року складає 1498,76 грн. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 17 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Як і не є підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлюється законом, а не судом і підлягає врахуванню при виконанні рішення суду про стягнення аліментів у частці від заробітку. Згідно ст. 435 ЦПК України за заявою стягувача суд може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду. Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно із ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Законом не передбачено така зміна способу виконання рішення, як зміна мінімального розміру аліментів визначеного судовим рішенням, оскільки це суперечить принципу верховенства права в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що змінить спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду, у даному випадку не є способом і порядком в розумінні ст. 435 ЦПК України, оскільки фактично у разі задоволення заяви змінюється рішення суду від 30 червня 2016 року, а саме його резолютивна частина, а не спосіб його виконання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду, тому заява ОСОБА_1 є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258,260,261,353,435 ЦПК України, суд, -

Постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у цивільній справі № 426/5977/15-ц шляхом зміни мінімального розміру аліментів за судовим рішенням з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2017 року - відмовити. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення, проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 травня 2018 року.

Суддя О.М. Попова