Провадження № 2/127/6151/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12 березня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №127/23537/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 згідно з трудовим договором, з 24.01.2011 року до 16.07.2017 року працювала менеджером з надання кредитів у філії №6 ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», що знаходиться у м. Вінниці по вул. Коцюбинського, буд. 70.

ОСОБА_2, працюючи менеджером в ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», всупереч своїм функціональним обов'язкам, маючи в наявності копії паспортів та ідентифікаційних кодів незнайомих їй громадян, в період часу із 28.12.2010 по 17.03.2011 року, будучи об'єднаною єдиним злочинним умислом, направленим на внесення недостовірних відомостей в офіційні документи, бажаючи вчиняти протиправні дії та не зупинятись на вчиненому, поки її злочинні дії не будуть викриті посадовими особами Товариства, діючи умисно та протиправно, з метою отримання кредитних коштів, знаходячись в приміщенні ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. Коцюбинського, 70, внесла недостовірні відомості у вигляді підроблення підписів від імені позичальників до кредитних договорів та привласнила кредитні кошти.

28.03.2012 року слідчим відділення Замостянського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, за заявою ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», відносно ОСОБА_2 по фактам привласнення ввірених їй грошей порушено кримінальну справу №12280160 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, у якій ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» є заявником та потерпілою особою.

Відповідач завдала Товариству майнову шкоду оформивши ряд наступних кредитних договорів:

-10.01.2011 року кредитний договір № на ОСОБА_3 на суму 3000 грн, в подальшому від імені якого зробила платіж на суму 2669 грн., чим завдала Товариству майнову шкоду у розмірі 331 грн.;

-25.02.2011 року кредитний договір № на ОСОБА_4 на суму 3000 грн., в подальшому від імені якого зробила платіж на суму 2581 грн., чим завдала Товариству майнову шкоду у розмірі 419 грн.;

-04.03.2011 року кредитний договір № на ОСОБА_5 на суму 2000 грн., в подальшому від імені якого зробила платіж на суму 1179 грн., чим завдала Товариству майнову шкоду у розмірі 821 грн.;

-10.03.2011 року кредитний договір № на ОСОБА_6 на суму 2000 грн., в подальшому від імені якого зробила платіж на суму 942,20 грн., чим завдала Товариству майнову шкоду у розмірі 1057,80 грн.;

-11.03.2011 року кредитний договір № на ОСОБА_7 на суму 3000 грн., в подальшому від імені якого зробила платіж на суму 960 грн., чим завдала Товариству майнову шкоду у розмірі 2040 грн.;

-15.03.2011 року кредитний договір № на ОСОБА_8 на суму 3000 грн., в подальшому від імені якого зробила платіж на суму 720 грн., чим завдала Товариству майнову шкоду у розмірі 2280 грн.;

-17.03.2011 року кредитний договір № на старкову ОСОБА_9 на суму 3000 грн., в подальшому від імені якого зробила платіж на суму 720 грн., чим завдала Товариству майнову шкоду у розмірі 2280 грн.;

ОСОБА_2 шляхом вчинення кримінального правопорушення незаконно привласнила кредитні кошти, якими розпорядилася на власний розсуд, чим завдала позивачу майнову шкоду на загальну суму 9228,80 грн.

17.09.2014 року Замостянським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстра досудових розслідувань за №0006735.

25.11.2014 року вказане кримінальне провадження, за клопотанням прокурора, по обвинуваченню ОСОБА_2 закрито у звязку із закінченням строків давності.

Однак, оскільки прокурором у його клопотанні не було зазначено, що ОСОБА_2 своїми злочинними діями завдала ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" майнову шкоду, питання про відшкодування коштів в суді не розглядалося.

При розгляді справи в суді, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала та пояснила, що вона працювала менеджером у ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ", у її обов'язки входило перевіряти документи осіб, які хотіли отримати кредит та у зв'язку з тим, що їй потрібні були кошти на лікування і утримання дітей, остання підробила кредитні договори та отримала кредитні кошти якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Кримінальне провадження за №0006735 закрито судом за нереабілітуючими підставами, ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, але завдана її діями майнова шкода ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" не відшкодована.

Завдана майнова шкода підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2014 року у справі за №127/22404/14-к про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строку давності, копію якої позивачем було отримано 28.12.2016 року.

Цивільний позов в кримінальному провадженні ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" заявлено не було.

В силу викладених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просив суд ухвалити рішення про відшкодування ОСОБА_10 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» матеріальних збитків завданих в результаті вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 9228,80 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Разом з тим представник позивача пояснив, що у позовній заяві до стягнення заявлено лише тіло кредиту, відсотки та неустойку позивачем завлено не було.

Відповідач в судові засідання призначені на 05.12.2017р., 17.01.2018р., 20.02.2018р., 12.03.2018р. не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином.

Про вищевказані судові засідання відповідач повідомлялася шляхом направлення судових повісток на адресу, яка зазначена позивачем в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1, однак конверти з повістками про виклик в судові засідання повернулися на адресу суду з відтками відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання". (а.с. 43-44, 52-53, 57-58, 102-103)

При цьому, про судові засідання відповідач повідомлялася шляхом направлення судової повістки на адресу відповідача за якою, згідно відповіді Чуківської сільської ради, остання була зареєстрована з 07.08.2012р. однак на даний час за вказаною адресою не проживає, а саме: Вінницька обл., Немирівський р-н, с. Чуків, вул. Липнева, буд. 2. Конверти з повістками про виклик в судові засдіння призначені на 05.12.2017р., 20.02.2018р. та 12.03.2018р. повернулися на адресу суду з відтками відділення поштового зв'язку "за зазначеною адресою не проживає". (а.с. 45-46, 59-60, 104-105)

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Разом з тим, як вбачається з рекомендованого повідомлення, яке повернулося на адресу суду, судову повістку про виклик до суду на 17.01.2018р. надіслану на адресу: Вінницька обл., Немирівський р-н, с. Чуків, вул. Липнева, буд. 2, остання отримала, що підтверджується її підписом. (а.с. 51)

Згідно з частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення про виклик відповідача в судове засідання призначене на 12.03.2018р. було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, проте відповідач в судове засідання призначене на 12.03.2018р. не з'явився повторно.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження за №0006735 та матеріали клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності №127/22404/14-к, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" було укладено ряд наступних кредитних договорів:

- 10.01.2011 року кредитний договір за № з ОСОБА_3, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 2000 грн. з потижневою сплатою 9,67% (процентів) на строк 27 тижнів, які зобов'язався повернути та сплатити проценти відповідно до умов визначених в договорі. (а.с. 106-107)

- 25.02.2011 року кредитний договір за № з ОСОБА_4, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 3000 грн. з потижневою сплатою 18% (процентів) на строк 16 тижнів, які зобов'язався повернути та сплатити проценти відповідно до умов визначених в договорі. (а.с. 108-109)

- 04.03.2011 року кредитний договір за № з ОСОБА_5, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 2000 грн. з потижневою сплатою 25% (процентів) на строк 12 тижнів, які зобов'язалася повернути та сплатити проценти відповідно до умов визначених в договорі. (а.с. 110-111)

- 10.03.2011 року кредитний договір за № з ОСОБА_6, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 2000 грн. з потижневою сплатою 25% (процентів) на строк 12 тижнів, які зобов'язався повернути та сплатити проценти відповідно до умов визначених в договорі. (а.с. 112-113)

- 11.03.2011 року кредитний договір за № з ОСОБА_7, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 3000 грн. з потижневою сплатою 13,10% (процентів) на строк 21 тижнів, які зобов'язалася повернути та сплатити проценти відповідно до умов визначених в договорі. (а.с. 114-115)

- 15.03.2011 року кредитний договір за № з ОСОБА_8, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 3000 грн. з потижневою сплатою 13,10% (процентів) на строк 21 тижнів, які зобов'язався повернути та сплатити проценти відповідно до умов визначених в договорі. (а.с. 116-117)

- 17.03.2011 року кредитний договір за № з ОСОБА_11, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 3000 грн. з потижневою сплатою 13,10% (процентів) на строк 21 тижнів, які зобов'язалася повернути та сплатити проценти відповідно до умов визначених в договорі. (а.с. 118-119)

14.06.2011 року генеральний директор ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" - ОСОБА_12 звернувся до УМВС України у Вінницькій області із заявою - повідомленням про вчинення злочину у якій зазначив про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_13, за попередньою змовою, використовуючи підроблені документи оформляли фіктивні кредити на людей без їх відома, використовуючи для цього копії паспортів та ідентифікаційних кодів даних осіб, на яких підробляли підписи клієнтів, підробляли заявки на оформлення кредитів, а також підписи безпосередньо в кредитних договорах та видаткових касових ордерах. Таким чином ОСОБА_13 та ОСОБА_2 незаконно заволоділи грошовими коштами та завдали Товариству збитків, у зв'язку з чим останній просив порушити кримінальну справу щодо вказаних осіб за фактом вчинення злочинів, передбачених ст. 191, ст. 358 та ч. 1 ст. 366 КК України. (а.с. 8)

Постановою старшого слідчого Замостянського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_14 від 28.03.2012 року, за заявою ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ", порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_15 по факту привласнення ввірених їй грошових коштів, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. (а.с. 10)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2014 року, яка набула законної сили 03.12.2014 року, клопотання прокурора Прокуратури м. Вінниці ОСОБА_16 у кримінальному провадженні № 0006735 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності - задоволено, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1, 3 ст. 358 КК України у звязку із закінченням строків давності, кримінальне провадження № 0006735, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2014 року - закрито. (а.с. 17-20)

Як вбачається із вищевканої ухвали суду, в судовому засіданні по розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0006735 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 358 КК України, підозрювана вину у скоєнні інкримінованих їй злочинів визнала та пояснила, що вона працювала менеджером у ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ", у її обов'язки входило перевіряти документи осіб, які хотіли отримати кредит та у зв'язку з тим, що їй потрібні були кошти на лікування і утримання дітей, остання підробила кредитні договори та отримала кредитні кошти якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

При цьому із вказаної ухвали суду слідує, що винуватість ОСОБА_2 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою представника ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" про вчинення підроблення та використання підроблених документів; протоколами допиту свідків ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_18; копіями кредитних договорів: №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № та протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_2

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З наведеного суд вважає встановленою обставину завдання кримінальним правопорушенням, що вчинено відповідачем у справі матеріальної шкоди ТОВ "ІЗІ КРТЕДИТ" від злочину вчиненого ОСОБА_2

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Як зазначено позивачем у позовній заяві та як вбачається із ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2014 року про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1, 3 ст. 358 КК України у звязку із закінченням строків давності, цивільний позов в кримінальному провадженні ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" заявлено не було.

Відповідно до положень частини сьомої статті 128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із Витягів з обліково - реєстраційної системи ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" (а.с. 21-27), загальна сума заборгованості по вищевказаних кредитних договорах по тілу кредиту складає 9228,80 грн., яка складається із заборгованості по кредитних договорах:

- № - на суму 331 грн.;

- № - на суму 419 грн.;

- № - на суму 821 грн.;

- № - на суму 1057,80 грн.;

- № - на суму 2040 грн.;

- № - на суму 2280 грн.;

- № - на суму 2280 грн.

Згідно з частиною першою статті 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З наведеного слідує, що для відшкодування шкоди завданої майну юридичної особи необхідно встановити обставину заподіяння такої майнової шкоди (належність майна, розмір шкоди), неправомірність дій заподіювача шкоди та безпосередній причинний зв'язок між діями заподіювача шкоди та спричиненням майнової шкоди.

Дослідвиши матеріали справи, судом встановлено, що ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" заподіяно майнову шкоду, розмір якої згідно з оформленими кредитними договорами становить 9228,80 грн. (331,00 грн. + 419 грн. + 821 грн. + 1057,80 грн. + 2040,00 грн. + 2280 грн. + 2280 грн.). Також судом встановлено неправомірність дій відповідача, що полягала у вчиненні злочину, а саме у підробленні документів щодо оформлення кредитних договорів. Враховуючи те, що метою оформлення вказаних кредитних договорів ОСОБА_2 було отримання та привласнення кредитних коштів, саме неправомірні дії останньої спричинили майнову шкоду ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ".

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі саттею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, а також враховуючи те, що внаслідок вчинення злочину, своїми неправомірними діями відповідач заподіяла майнову шкоду позивачу, яка в добровільному порядку останньою не відшкодована, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимога позивача про відшкодування матеріальної шкоди шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" матеріальних збитків, завданих в результаті вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 9228,80 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачував, так як звільнений від його сплати, та матеріали справи не містять доказів понесення інших судових витрат позивачем, відсутні підстави для їх відшкодування відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальність "ІЗІ КРЕДИТ" (04210, м. Київ, вул. Оболонська Набережна, буд. 15, корп. 4, , р/р 0200 в філії ПАТ "УкрСибБанк" у м. Києві, МФО 351005) матеріальні збитки завдані в результаті вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 9228,80 грн. (дев'ять тисяч двісті двадцять вісім гривень вісімдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннядо Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: