АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Кравцової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Не погодившись з такою ухвалою, заявник звернулась з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_4 звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_5,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги заявник обгрунтовувала тим, що з 10 жовтня 2009 року по даний час вона проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, тому вважає,що після смерті ОСОБА_5 вона фактично прийняла спадщину, так як проживала разом з померлою на протязі п'яти років, однак внаслідок відсутності реєстрації за вказаною адресою, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відмовляючи у відкритті провадженні у справі, суд першої інстанції, керуючись ст. 256 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали), обґрунтовано виходив із того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди заявника з вирішенням питання у позовному провадженні та наявністю спору, проте підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Така позиція підтверджується також постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Вирішення питання щодо встановлення факту проживання з померлою заявниці необхідно для прийняття спадщини, що не заперечувалося самою заявницею. Враховуючи, що у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 було відмовлено та заявником не надано доказів того,що інший спадкоємець - ОСОБА_3, відмовилась від права на спадщину за законом,колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність спору про право, що повинен вирішуватись у порядку позовного провадження, в якому буде встановлено спадкову масу та коло спадкоємців померлої.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

керуючись ст.ст. 367, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко