Справа №266/1266/17
Провадження№ 2/266/169/18
УХВАЛА

про відвід

31.05.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Воропаєвої О.Є., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ГУНП в Донецькій області Коваленко О.В., представника відповідача Прокуратури Донецької області Разборська А.І. розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Державного казначейства України, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду,-

В С Т А Н О В И В:

Під час підготовчого судового засідання позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючого судді Шишиліна О.Г. з підстав, що визначені ч.1 ст.20 ЦПК України, оскільки у нього склалася думка, щодо необ'єктивності судді при розгляді справи, вважає суддю Шишиліна упередженим на підставі доводів, що викладені в заяві про відвід.

Представники відповідачів Прокуратури Донецької області та Головного управління Національної поліції в Донецькій області заперечували проти задоволення заяви, вважають відвід необґрунтованим.

З огляду на зазначений відвід вважаю зазначити про таке.

Так, із заяви про відвід вбачається, що позивач посилається на підстави відводу передбачені ч.1 ст.20 ЦПК України в редакції ЦПК 2004р.. Проте в новій редакції ЦПК України від 2017р. зазначені підстави втілені в ч.1 ст.36 ЦПК України.

Так із ч.1 ст.36 ЦПК України вбачається, що суддя підлягає відводу, якщо 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З огляду на зазначене, вважаю необхідним повідомити, що жодних обставин, що визначені ст.ст.36, 37 ЦПК України у мене, як суб'єкта не існує.

Проте, як вбачається із заяви про відвід вона складена на 12 сторінках, з аргументацією обставин та доводів, що прямо не передбачені вимогами ЦПК України. Проте суд зауважує, що для складання зазначеної заяви позивачем було витрачено досить значного часу і вкладено великої праці, отже суд приходе до висновку, що у позивача склалося самопереконливе враження, що суд під голуванням судді Шишиліна не зможе неупереджено та об'єктивно розглянути його справу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, зокрема справа «Газета «Україна-центр» проти України», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії"). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У контексті об'єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім. Вирішальним є чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

З огляду на це, зовнішні прояви повинні бути такими, що "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" ( рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії").

Отже за таких обставин приходжу до висновку, що має місце у «зовнішнього спостерігача» сформульована думка про те що, розглянувши в якості слідчого судді скаргу позивача, суд під моїм головуванням вже наперед сформулюв позицію щодо необ'єктивного та упередженого розгляду справи і як наслідок відмови у задоволенні позовних вимог позивача по даному цивільному провадженню.

За таких умов, не має сенсу подальшого розгляду справи під головуванням судді Шишиліна, оскільки у буд 'якому випадку у позивача сформована самопереконлива думка, щодо упередженості та не безсторонності суду.

Відповідно до ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру

Таким чином, присутні обставини, які за своїм зовнішнім проявом можуть у позивача викликати сумніви у неупередженості судді Шишиліна О.Г., тому заява про відвід підлягає задоволенню, а суддя Шишилін О.Г. відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шишиліна О.Г. задовольнити, на підставі п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Передати матеріали цивільного провадження для повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишилін О. Г.