Ухвала

19 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 752/2179/16-ц

провадження № 61-14556ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Обслуговуючий кооператив «ХАУЗ МЕНЕДЖМЕНТ», про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 березня 2018 року звернулася з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 167 505, 00 грн та моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн.

За результатами оцінки наведених обставин Верховним Судом зроблено наступні висновки.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1 762, 00 грн.

Враховуючи, що положення статті 27 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання, зокрема заявнику роз'яснено, що вона повинна навести обставини, встановлені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки нею оскаржується рішення, ухвалене у малозначній справі.

У квітні 2018 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків, у якій заявник посилався на виняткове значення цієї справи для ОСОБА_1 У якості обґрунтування винятковості зазначила, що розмір стягнутих оскаржуваним рішенням збитків є надмірним з огляду на переїзд з міста Антрацит до міста Києва у зв'язку із подіями на сході країни, що фактично позбавляє заявника та її батьків останніх заощаджень.

Однак, суд не може розцінювати зазначені обставини такими, що мають виняткове значення для заявника, оскільки, по-перше, не надано доказів щодо переїзду з іншого міста до міста Києва, а по-друге, такі посилання фактично свідчать про наявність обставин, що утруднюють виконання судового рішення.

Наведені заявником обставини у розумінні процесуального закону не можуть бути оцінені судом у якості виняткових, втім, у відповідності до статті 435 ЦПК України заявник може звернутись до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення.

У якості другої обставини виняткового значення справи заявник вказує порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового обрахування розміру збитків. Наведена обставина так само не може бути розціненою судом як виняткова, оскільки по суті є висловленням незгоди із оскаржуваним судовим рішенням, що підтверджує сам факт посилання на ці обставини у касаційній скарзі.

Вочевидь, непогодження заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому не має розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року прийнята у малозначній справі, а отже не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний суд додатково роз'яснює заявнику, що у відповідності до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у нього є право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Обслуговуючий кооператив «ХАУЗ МЕНЕДЖМЕНТ», про відшкодування майнової та моральної шкодиза касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 рокувідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний