Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 192/1121/17

провадження № 61-12500св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс»,

представник позивача - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року у складі судді Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (далі - ТОВ «Нью Файненс Сервіс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 05 жовтня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 24 213 грн зі сплатою 25 % річних, строком на

48 місяців. Станом на 17 листопада 2016 року відповідач кредит не повернула, нараховані відсотки та комісію на загальну суму 25 130 грн 19 коп. не сплатила.

За умовами договору факторингу від 17 листопада 2016 року ПАТ «Ідея Банк» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» (далі - ТОВ «ФК «Рантье») прийняло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Також, 28 лютого 2017 року між ТОВ «ФК «Рантье» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет», яке змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» було укладено договір факторингу, за умовами якого позивач набув право вимоги за кредитним договором від 05 жовтня 2015 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2

Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, на вимоги не реагувала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 28 лютого 2017 року склав 24 330 грн 19 коп.

Ураховуючи викладене, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» просило суд стягнути з ОСОБА_2 вказану кредитну заборгованість.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області

від 05 грудня 2017 року у складі судді Щербини Н. О. у задоволенні позову

ТОВ «Нью Файненс Сервіс» відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів укладення 17 листопада 2016 року договору факторингу між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантье», тому суд позбавлений можливості зробити висновок про правомірність набуття ТОВ «Нью Файненс Сервіс»права вимоги за спірним кредитним договором, у зв'язку із чим правові підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись із заочним рішенням районного суду, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» звернулось до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Нью Файненс Сервіс» на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що апеляційна скарга на заочне рішення Солонянськогорайонного суду Дніпропетровської області

від 05 грудня 2017 року подана і підписана представником ТОВ «Нью Файненс Сервіс» - ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності від 03 липня 2017 року. Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення, зокрема у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року. Будь-яких доказів, що вказана особа є адвокатом і уповноважена представляти інтереси товариства саме як адвокат, до апеляційної скарги додано не було. Інформація, яку містить Єдиний реєстр адвокатів України, позбавляє можливості ідентифікувати особу, внесену до Реєстру, і підтвердити повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу.

У касаційнійскарзі ТОВ «Нью Файненс Сервіс», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною, оскільки апеляційну скаргу на заочне рішення суду здано до установи зв'язку 30 грудня 2017 року, тобто до моменту, з якого виключно адвокати здійснюють представництво іншої особи в суді апеляційної інстанції

(з 1 січня 2018 року).

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що представник ТОВ «Нью Файненс Сервіс» - ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня

2017 року, яка була зареєстрована Солонянським районним судом Дніпропетровської області 02 січня 2018 року.

До апеляційної скарги було додано довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважено представляти інтереси ТОВ «Нью Файненс Сервіс».

Згідно з підпунктом «б» пункту 16 Закону України «Про внесення змін щодо Конституції України» (щодо правосуддя) від 2 червня 2016 року розділ ХV «Перехідні положення» Конституції України доповнено пунктом 16-1, згідно з яким з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін щодо Конституції України» (щодо правосуддя) представництво відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції -

з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (підпункт 11).

Вказаний Закон набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з частиною шостою статті 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

З матеріалів справи № 192/1121/17 вбачається, що апеляційну скаргу

ТОВ «Нью Файненс Сервіс» на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року здано до установи зв'язку

30 грудня 2017 року, що підтверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті, в якому надійшла вказана апеляційна скарга до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам

статті 263 ЦПК України та постановлена з порушення норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 406, частин четвертої та шостої

статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Ф. Хопта

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В.Синельников

Ю.В. Черняк