Справа № 454/2543/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

12 листопада 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом та просить розірвати шлюб між сторонами та стягувати з нього аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує наступним.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2015р., від якого в них спільний син ОСОБА_3, 07.06.2016р.

Відповідач мало часу приділяв сімї, не прислухався до її думки, з приводу чого в них виникали суперечки. В же понад шість місяців вони не підтримують подружніх відносин.

Спільний син сторін проживає з позивачкою. Оскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини, вона змушена звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2015р., від якого у них є спільний неповнолітній син ОСОБА_3,07.06.2016р.н., що стверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження.

Спільний син сторін, згідно довідки №488 від 20.08.2018р., проживає разом з позивачкою.

Сторони не ведуть спільного гос¬подарства, не підтримують подружніх стосунків.

Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу.

Сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Беручи до уваги те, що відповідач працездатний, а також те, що обовязок утримувати неповнолітніх дітей покладено на обох батьків, а не лише на того, з ким проживають діти, суд дійшов висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Також, враховуючи те, що відповідач не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом України та в судове засідання не прибув, не спростував обставин, на які покликається позивачка, стягнення аліментів, з врахуванням прожиткового мінімуму, слід визначити в розмірі 2000грн. щомісячно, оскільки такий розмір буде достатнім для належного забезпечення першочергових потреб дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.11.2015 року у Великомостівській міській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис №43.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4, 07.06.2016р.н. в розмірі 2000 (дві тисячі)грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.08.2018р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири)грн. 80коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1, 12.02.1995р.н., РНОКПП:НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_2, 02.05.1991р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Головуючий: М. Я. Адамович