Ухвала

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 643/11269/15-ц

провадження № 61-46743ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

ОСОБА_1 розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова

від 10 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2

до автогаражного кооперативу «ТАІР-92», ОСОБА_3 про поновлення у членах кооперативу та усунення перешкод у користуванні гаражем,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року

та постанову Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2018 року.

У заяві, доданій до касаційної скарги, ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що строк подачі касаційної скарги пропущено у зв'язку з тим, що він не був присутнім на судовому засіданні (не був повідомлений) у Апеляційному суді Харківської області. Постанову апеляційного суду він отримав 11 жовтня 2018 року в канцелярії суду.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки посилання заявника на те, що він не був присутнім у судовому засіданні не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, а зі змісту постанови Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2018 року слідує, що представник ОСОБА_2 був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи. Вказане свідчить лише про те, що заявник особисто не цікавився рухом своєї справи.

Таким чином, суд, надавши оцінку доводам заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, вважає, що наведені в ній підстави є неповажними,

а тому заява про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовано поважності причин пропуску зазначеного процесуального строку.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху

з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Підстави, наведені ОСОБА_2 у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, визнати неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 грудня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та обґрунтування причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення з наданням належних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников