справа № 208/4227/17
№ провадження 2/208/594/18
18 січня 2018 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ізотова В.М., при секретарі Пентраковській М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, річних відсотків від простроченої суми, інфляційних витрат, а також відшкодування сплати судового збору.
В судове засідання позивач та його представник не зявились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на останню відому суду адресу, і тому в силу ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за клопотанням позивача, згідно вимог ст. 211 ЦПК України, ухвалити рішення на підставі наявних у суду матеріалів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст..1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Судом встановлено, що станом на 01.08.2017р. сума боргу відповідачем не повернута. Тому позивач просить стягнути з відповідача основну суму боргу, 3% річних за несвоєчасне повернення позики, інфляційні витрати, а також суму судових витрат.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ними судовий збір в розмірі 640 грн.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 000,00грн. основного боргу, 895,89 грн. річних відсотків від простроченої суми, 9373,00грн. інфляційних витрат, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 640,00грн.
Керуючись ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України, ст. ст. 12, 28, 258, 259, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики в розмірі 20 268,89грн. , яка складається з:
10 000,00 грн. основного боргу;
895,89 грн. річних відсотків від простроченої суми;
9373,00 грн. інфляційні витрати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 640,00грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду ну було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочно рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ізотов В. М.