Номер провадження: 22-ц/785/4111/18
Номер справи місцевого суду: 514/1649/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, третя особа ОСОБА_3 з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що 20.02.2012 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої лишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,48 га., яка розташована на землях Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 469571, виданого Красненською сільською радою Тарутинського району Одеської області 23 липня 2002 року. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4А.є її діти: ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (третя особа без самостійних вимог). Позивач мешкає у місті Харкові і не знала, що за життя її матері, останній належала земельна ділянка площею 4,48 га., яка розташована на землях Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області. Дізналася позивач про існування спадкового майна лише у 2017 році і вважає, що за наведених обставин пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком на один місяць.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить дане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) не відповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що, позивач не отримала відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину у вигляді відповідної постанови, внаслідок чого спадкові права позивача не є порушеними, оспореними та невизнаними і тому звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- 20 лютого 2012 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 4,48 га., яка розташована на землях Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 469571.

Також установлено, що спадкоємцями за законом, на час відкриття спадщини, були її діти: ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (третя особа без самостійних вимог) та зі спадкодавцем ніхто не проживав. Позивач заяву про прийняття спадщини, в строк передбачений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, не подала.

З матеріалів справи не вбачається наявність спадкоємців, які б прийняли у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_4

Відповідно до змісту ст. 1272 Цивільного кодексу України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви;

3) наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадщину у звязку з наведеною обставиною.

Висновок районного суду про передчасність звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про визначення додаткового строку про прийняття спадщини і відмову у задоволенні заявлених вимог з посиланням на те, що позивач звернулася до суду без отримання від нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, оформленої згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у вигляді відповідної постанови нотаріуса, є помилковим, оскільки про необхідність звернутися до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку із пропуском позивачем передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку, зазначено у листі Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області на адресу позивача. Не оформлення нотаріусом даної відмови у вигляді Постанови у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не залежить від волевиявлення спадкоємця, який так чи інакше за вказаних обставин позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Тобто само по собі не оформлення нотаріусом відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді постанови, не надає можливості позивачу отримати це свідоцтво у нотаріуса без рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому відмова нотаріуса у видачі свідоцтва, викладена у вигляді повідомлення на адресу спадкоємця без оформлення відповідної постанови, само по собі не є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Ухвалюючи нове судове рішення судова колегія виходить з такого.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд надає правову оцінку лише тим причинам та обставинам пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, які наведені позивачем у позові, що розглядався в районному суді, за наслідками якого ухвалено оскаржуване рішення.

Відповідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в пункті 24 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зі змісту позову ОСОБА_2 вбачається, що в якості причини пропуску нею строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері, позивач вказала на проживання в іншому місці та про необізнаність про наявність спадкового майна земельної ділянки, яка як вбачається з матеріалів справи, належала на праві власності спадкодавцю протягом останніх 10 років, що передували дню відкриття спадщини.

Інших причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері, позивач у позовній заяві не навела та на інші обставини, які перешкодили їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не посилалася.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Тобто воля спадкоємця має бути виражена однозначно: або приймаю спадщину, або ні. При цьому спадкоємець не може обирати, яке майно він хоче прийняти, а яке - ні і за якої умови він буде приймати спадщину (наявність майна, як такого, або майна яке йому цікаве).

Позивач не навів будь-яких обґрунтувань наявності обставин, які б перешкодили їй своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Само по собі проживання позивача в м. Харкові, а її матері (спадкодавця) в с. Красне Тарутинського району Одеської області не є перешкодою у поданні заяви про прийняття спадщини у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини 20.02.2012 року.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про наявність спадкового майна, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини в такому випадку відсутні.

Інших причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем у позовній заяві не наведено і вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції і не є предметом розгляду в апеляційному суді.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.05.2018 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

ОСОБА_5