Справа № 192/1611/17
Провадження № 2/192/83/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" січня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Папян Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка з урахуванням уточнених позовних вимог від 28 грудня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання їх спільної доньки в розмірі ? усіх видів доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоровя дозволяє працювати, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі.

З посиланням на ст. 192 СК України прохала змінити розмір та спосіб стягуваних з відповідача за судовим рішенням аліментів з 1/4 від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на тверду грошову суму в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Позивачка в судове засідання не зявилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 34).

Відповідач в судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти зміни розміру та способу стягнення аліментів (а.с. 33).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запеечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 03 березня 2010 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини, від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 січня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, на виконання якого було видано виконавчий лист №2-8715/2010 (а.с. 10).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що згідно довідки Сурсько-Михайліської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №18 від 05 вересня 2017 року, позивачка працює директором СБК с. Сурсько-Михайлівка, отримує постійний дохід у виді заробітної плати в середньому розмірі 2500 грн. (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №198570 виданого 19 березня 2003 року виконкомом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), яка проживає з позивачкою (а.с. 7).

Відповідач на даний час не працює, і має непостійний мінливий дохід.

У звязку з чим суд вважає, що зазначені обставини є такими, що зумовили зміни матеріального стану, відповідача, і тому вимоги позивачки про зміну, як способу так і розміру аліментів, з врахуванням даних обставин, підлягають задоволенню.

Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")».

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, фізичний стан, як відповідача, який фізично здоровий, працездатний, так і дитини, і тому суд вважає, що вимоги позивачки про визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно є слушними і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2, який народився 1982 року травня місяця 07 числа в с. Новодмитрівка, Сахновщинського району, Харківської області, який мешкає за адресою: с. Личкове, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, вул. Коварова, буд. 27, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Кірова, буд. 56, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частину його заробітку (доходу) щомісячно, на тверду грошову суму в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.