Справа № 559/1453/18
УХВАЛА

02 серпня 2018 року м.Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ходак С.К. розглянувши позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із позовною заявою.

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26.11.2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктом другим частини третьої ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Дана вимога позивачем не виконана в повному обсязі, оскільки в позовній заяві не зазначено повне ім'я, а саме по батькові позивача, а також, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (позивачем не зазначено, що він не є громадянином України), окрім того, позовна заява та додані до неї позивачем документи, містяться суттєві розбіжності, а саме, згідно позовної заяви, позивачем у справі є ОСОБА_1, ним же і підписана позовна заява, однак до матеріалів справи долучено копію дозволу на постійне місце проживання на ім'я ОСОБА_3, також, згідно позовної заяви адреса позивача зазначена: Чеська Республіка, м.Прага 5, Джіндриха Плахти, 3311/18, в дозволі на постійне місце проживання: Джіндриха Плахти, 3311/18, 15000, Прага 5, Смихов, в довіреності: Чеська Республіка, 15000, м.Прага, вул. Їндржіха Плахти 3311/18.

Згідно вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Дана вимога позивачем не виконана, оскільки, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 112250 доларів США, що еквівалентно 2940950 грн. боргу за розпискою та 3% річних від простроченої суми, а саме 7536,12 доларів США, що еквівалентно 197446 грн., однак, відсутні посилання на офіційний курс валют та відсутній відповідний розрахунок, відповідно до офіційного курсу НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, як вбачається зі змісту квитанцій про оплату судового збору, яка додана до позовної заяви, судовий збір оплачений ОСОБА_4, призначення: Державна судова адміністрації України, 050; ОСОБА_4.

17.07.2018 на електронну адресу суду за вх. № ЕП-682/18-Вх надійшла довіреність, якою ОСОБА_5 доручає ОСОБА_4 представляти його інтереси з питань повернення заборгованості громадянином України ОСОБА_2 та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Вищезазначена довіреність ОСОБА_5 не містить інформації про її посвідчення у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, підтверджень того, що ОСОБА_4, може бути представником позивача за даною позовною заявою - немає.

Згідно із ст.2 ЗУ «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд звертає увагу, що маючи повноваження на сплату необхідних платежів, представник позивача може оплати судовий збір в інтересах позивача, однак платником судового збору повинен бути позивач, а не його представник.

Враховуючи вищевикладене, квитанцію 0.0..1 від 11.07.2018 про сплату судового збору у розмірі 8810,00 грн., яка додана до позовної заяви, суд до уваги не приймає.

Згідност.9 ЦПК України та ч.1ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Згідно ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Як роз'яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 14.12.99 N 10-рп/99 (справа №1-6/99) положення ч.1 ст.10 Конституції України, за яким «державною мовою в Україні є українська мова», треба розуміти так, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом ч.5 ст.10 Конституції України.

Спеціальним законом у сфері використання мови є Закон України від 03 липня 2012 року № 5029-VI «Про засади державної мовної політики».

Згідно ч.ч.3,4 ст.14 цієї ж норми Закону, сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч.3ст.8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Отже, законом встановлено вимоги, відповідно до яких сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. При цьому, законом надано можливість особі, яка не володіє мовою, якою здійснюється цивільне судочинство, користуватися рідною мовою або мовою, якою вона володіє, завдяки залученню до справи перекладача, без додаткових для цієї особи витрат, а тому відсутні підстави вважати, що така особа обмежена у правах та буде позбавлена судового захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем долучено до матеріалів справи копію розписки, яка викладена не державною мовою України, що суперечить вимогам ст. 9 ЦПК України та ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Наведені недоліки заяви виключають можливість відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим, на підставі ст. 185 ЦПК України, її слід залишити без руху, як таку що подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України та надати заявнику строк для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного заява підлягає залишенню без руху, з наданням строку протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення вищезазначених недоліків.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 83, 175, 185,293,294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 5 (пять) днів з дня вручення цієї ухвали

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на сторінці офіційного вебпорталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: