Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

секретаря Бурячек О.В.,

за участі учасників справи:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

третя особа - не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, відповідно до позовних вимог просив суд: « Ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) не чинити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) перешкод у спілкуванні та вихованні дочки - ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3); встановити ОСОБА_1 участь у вихованні малолітньої дочки - ОСОБА_6 у формі спілкування: перші та треті вихідні місяця з 10:00 суботи до 19:00 неділі за місцем проживання батька та без участі матері; кожен день народження дитини - 04 березня; два тижні спільного відпочинку з дитиною влітку та один тиждень спільного відпочинку взимку для оздоровлення та відпочинку дитини; святкові дні - з 10:00 до 15:00 без участі матері; дозволити спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_6 у закладах освіти, які відвідує дитина та дозволити ОСОБА_1 відвідувати всі заходи, що проводяться у цих закладах за участю дочки - ОСОБА_6; за спільною згодою з матір'ю дитини відвідувати з дочкою гуртки та секції.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, пояснив, що з 27 грудня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народилась дитина - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Внаслідок припинення сімейно -шлюбних відносин, за взаємною згодою подружжя, дитина залишилась проживати разом з матір'ю, відповідач має бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, однак відповідач постійно чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, що спонукало позивача звернутись до Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою про визначення способів участі батька у вихованні дитини, за розглядом його заяви винесено розпорядження від 26.09.2017 року за №521, яким визначено позивачу, як батьку дитини, наступний порядок спілкування з малолітньою дитиною - щосуботи з 9.00 години до 12.00 години, в присутності матері дитини протягом двох місяців, а надалі без її присутності. Однак, відповідач не дотримується встановленого порядку, у визначені дні не дозволяє бачитись позивача з дитиною, не приходить на зустрічі разом з дитиною у запропоновані позивачем місце для зустрічі, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з відповідними заяви щодо чинення відповідачем перешкод у спілкуванні батька з малолітньою дитиною, в досудовому порядку вирішити спірні питання не виявляється за можливо, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснень наданих позивачем в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно після припинення сімейно-шлюбних стосунків між сторонами, дитина залишилась проживати разом матір'ю, перебуває на повному її утриманні, батько дитини не турбується про дитину, не цікавиться її життям і здоров'ям, на даний час позивач проживає з іншим чоловіком, який піклується про її дитину, в сім'ї створені всі умови для належного виховання дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я, зважаючи на ці обставини відповідач вважає необхідним обмежити спілкування дитини з її біологічним батьком. Однак, під час розгляду даної справи, з урахуванням проведеної бесіди з психологом, яка відбулась за участі батьків та дитини, відповідач вважає за можливе встановити наступний порядок участі батька у спілкуванні з малолітньої дитиною, а саме: щонеділі з 10:00 до 14:00; щосереди з 17:00 до 19:00; щорічно в день народження 04 березня з 10:00 до 13:00; щорічно 7 січня з 11:00 до 14:00; щорічно 19 грудня з 11:00 до 14:00; щорічно на Великдень з 11:00 до 14:00; вільні зустрічі в закладах освіти до досягнення 5-річного віку дитиною всі зустрічі проводити лише у присутності матері, щодо спільного відпочинку не раніше ніж до досягнення 5-річного віку.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 04 липня 1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебули у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.8)

Під час шлюбу народилась дитина - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 9)

На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання шлюбу дружині відновлено прізвище «ОСОБА_3». (а.с.60)

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно Витягу з розпорядження №521 від 26.09.2017 року Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.09.2017 року (протокол №11) визначена участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у формі спілкування з малолітньою донькою: щосуботи з 09-00 години до 12-00 години, в присутності матері дитини ОСОБА_3 протягом двох місяців, а надалі без її присутності. (а.с. 30)

Батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, проживаючи окремо від дитини, батько зобов'язаний брати участь у її вихованні, має право на особисте спілкування з дитиною, спір щодо участі у вихованні дитини батька, який проживає окремо від неї, вирішується судом із визначенням способу такої участі, місця та часу їх спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення (ст. ст. 153, 157, 159 Сімейного кодексу України).

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що з боку відповідача, матері дитини, чиняться перешкоди у його спілкування з дитиною, оскільки на даний час дитина проживає разом з матір'ю, відповідач має бажання спілкуватись з дитиною та мати можливість проводити час з дитиною без присутності матері, вважає, що його спілкування з дитиною на одинці, без присутності матері, буде більш сприяти його порозумінню з дитиною.

На підтвердження заявлених позовних вимог в частині чинення відповідачем перешкод у спілкуванні батька з малолітньою дитиною позивач посилається на порушення своїх прав, як батька, з боку матері дитини, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, після визначення в вересні 2017 року комісією Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки, та наданні відповідного розпорядження, 16 вересня та 19 вересня 2017 року позивач намагався побачити побачитися з донькою, в чому позивачу було відмовлено з боку відповідача чинилися перешкоди, що в свою чергу стало підставою звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів. (а.с. 12,13,54, 55)

Згідно повідомлення Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 23.08.2017 року вбачається, що за фактом чинення перешкод ОСОБА_3 бачитись із малолітньою донькою проведено перевірку. З гр. ОСОБА_3 було проведено профілактичну бесіду роз'яснювального характеру та попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність згідно чинного законодавства. Також останній було роз'яснено, що згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Захист прав та інтересів неповнолітніх дітей лежить та їх батьках. Згідно ст. 161 СК України якщо мати, батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. (а.с. 15)

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дитиною, про що свідчить його особисте звернення до служби у справах дітей за встановленням вказаного порядку і до суду за захистом цього права. Крім цього, при відсутності відповідного судового рішення позивач фактично позбавлений можливості мати відповідні докази, оскільки не має права звернення до виконавчої служби з питання контролю за додержанням відповідачем умов вказаного рішення.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між сторонами, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дітьми, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини.

Як встановлено ч. 1,2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно інформаційної довідки про спостереження за спілкуванням батька та малолітньої доньки №3/166 від 15.02.208 року складеної психологом ОСОБА_9, що психологом рекомендовано тимчасово зустрічі дівчинки з батьком робити в присутності матері дитини, поступово скорочуючи час перебування мами при їх спілкуванні, зі старшим віком дитини. Це сприятиме зменшенню стресового стану дитини і може бути змінене. Також під час спільної консультації батьків ОСОБА_6, їм було надано рекомендації, як поводитись під час таких зустрічей. Батькам важливо ці рекомендації виконувати. Батькам дитини також рекомендовано спосіб спілкування з дитиною вирішити за допомогою медіації. ОСОБА_10 зараз важлива підтримка з боку близьких їй дорослих й постійне спілкування з поясненням ситуації в родині. Також, наразі немає особливих підстав змінювати стиль і спосіб життя дитини, а саме - проживання дівчинки в сім'ї разом з мамою - ОСОБА_4, але при спільних зустрічах ОСОБА_6 з татом потрібно організовувати дитині безпечну ситуацію. (а.с. 78)

Зважаючи на викладене, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, психічний та фізичний стан малолітньої дитини, вважає за можливе визначити позивачу, як спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, наступний графік спілкування: щонеділі - з 10:00 до 14:00 години ; щосереди - з 17:00 до 19:00 години; щорічно в день народження дитини (4 березня) - з 10:00 до 13:00 години; щорічно 19 грудня - з 11:00 до 14:00 години; щорічно 31 грудня - з 15:00 до 18:00 години; щорічно 7 січня - з 11:00 до 14:00 години; щорічно на свято Великодня - з 11:00 до 14:00 години; вільні зустрічі в закладах освіти; до досягнення дитиною 5-річного віку всі зустрічі батька з дитиною проводити у присутності матері дитини; проведення спільного відпочинку батька з дитиною проводити не раніше ніж по досягненню дитиною 5-річного віку, оскільки такий графік спілкування батька з дитиною, запропонований відповідачем, не заперечується позивачем, має за мету налагодження взаємовідносин між батьками дитини щодо питань виховання дитини, реального виконання сторонами досягнутих домовленостей, що позитивно вплине на психологічний стан дитини, з урахуванням віку дитини, та усвідомлення ролі кожного з батьків у житті дитини.

Як передбачено ч.2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку; припинення правовідношення, а також його анулювання; припинення дій, які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення; визнання незаконним рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Враховуючи, що між сторонами у справі, в межах даного спору, виникли відносини, які регулюються сімейним законодавством України, при цьому позивачем визначено спосіб захисту порушеного права шляхом визначення порядку спілкування з малолітньою дитиною, тому за наявності встановлених судом обставин, які підтверджують порушення прав позивача, як батька, на вільне спілкування з малолітньою дитиною та прийняття участі у її вихованні, які не було усунуто відповідачем після отримання висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яким визначено порядок участі батька у вихованні дитини, є підстави для вирішення питання про відновлення порушених прав батька шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з малолітньою дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в межах визначеного рішенням суду графіку спілкування батька з дитиною.

Відповідно до ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статі 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини підлягає задоволенню частково, ухвалюючи рішення суд визначає ОСОБА_1, як спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом встановлення графіку спілкування: щонеділі - з 10:00 до 14:00 години ; щосереди - з 17:00 до 19:00 години; щорічно в день народження дитини (4 березня) - з 10:00 до 13:00 години; щорічно 19 грудня - з 11:00 до 14:00 години; щорічно 31 грудня - з 15:00 до 18:00 години; щорічно 7 січня - з 11:00 до 14:00 години; щорічно на свято Великодня - з 11:00 до 14:00 години; вільні зустрічі в закладах освіти. До досягнення дитиною 5-річного віку всі зустрічі батька з дитиною проводити у присутності матері дитини та зобов'язує ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в межах визначеного за рішенням суду графіку спілкування батька з дитиною, в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280 грн. 00 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжних документів про їх оплату.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.19, 141, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 273,354,355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом встановлення наступного графіку зустрічей з дитиною: щонеділі - з 10:00 до 14:00 години ; щосереди - з 17:00 до 19:00 години; щорічно в день народження дитини (4 березня) - з 10:00 до 13:00 години; щорічно 19 грудня - з 11:00 до 14:00 години; щорічно 31 грудня - з 15:00 до 18:00 години; щорічно 7 січня - з 11:00 до 14:00 години; щорічно на свято Великодня - з 11:00 до 14:00 години; вільні зустрічі в закладах освіти.

До досягнення дитиною 5-річного віку всі зустрічі батька з дитиною проводити у присутності матері дитини.

Проведення спільного відпочинку батька з дитиною проводити не раніше ніж по досягненню дитиною 5-річного віку.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в межах визначеного за рішенням суду графіку спілкування батька з дитиною.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 05 березня 2018 року.

С у д д я