Справа № 497/1882/17
Провадження № 2/497/124/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Раца В.А.

при секретарі - Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Болградської міської ради Одеської області та просить визнати за нею право власності на 30/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1. Позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 76 ОСОБА_3, її матері, належить 3/10 частин житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, однак згідно довідки, виданої КП «Болградське БТІ» за її померлою матір'ю ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 30/100 часток вищезазначеного житлового будинку. Після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як згідно довідки КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» за померлою ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 30/100 часток житлового будинку, а згідно із договором належить 3/10 часток, у зв'язку з чим не має можливості встановити на яке саме майно необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Окрім цього, відповідно до заповіту, мати заповіла їй, позивачу, АДРЕСА_1, а ні частину житлового будинку, тому вона вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., який діє на підставі довіреності, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному об'ємі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимогам ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира, загальною площею 40,8 кв.м., яка складає 3/10 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу від 21.01.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної районної контори, зареєстрований в реєстрі за №76 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з №252 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.7).

При житті ОСОБА_3 склала заповіт від 21.01.1992 року, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної районної контори, зареєстрований в реєстрі за №76, відповідно до якого заповіла все своє майно, в тому числі і квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 ОСОБА_1, позивачу по справі (а.с.12). Заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкоємцем за заповітом після її смерті є ОСОБА_1 позивач по справі, яка також є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 03.03.1958 року, а/з №45, відповідно до якого народилася ОСОБА_5, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 30.03.1985 року, відповідно до якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, та дружина змінила прізвище на «ОСОБА_1», а/з №39 від 30.03.1985 року, копією актового запису №189 від 05.11.1977 року, відповідно до якого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, та дружина змінила прізвище на «ОСОБА_1». Позивач у встановлений законом строк відповідно до ст. 1270 ЦК України звернулася до нотаріальної контори, що підтверджено її заявою №162 від 10.06.2014 року.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №2034/02.31 від 07.10.2017 року, їй позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що згідно із договором, посвідченим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 21.01.1992 року, за реєстром № 76, померлій ОСОБА_3, належить 3/10 часток житлового будинку за № АДРЕСА_1 ОСОБА_8, а згідно довідки, виданої КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» за померлою ОСОБА_3, зареєстровано право власності на 30/100 частин вище зазначеного житлового будинку (а.с.16).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи №69/2014, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І.

Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 - 30/100 частин, що підтверджено довідкою КП «Болградське БТІ» №09 від 10.01.2017 року (а.с.13). Співвласниками вказаного вище майна є ОСОБА_10 - 24/100 частин, ОСОБА_11 - 13/100 частин, ОСОБА_12 - 33/100 частин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1222,1235,1269,1270 ЦК України, ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на частину житлового будинку- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на 30/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1, як за спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца