Справа № 535/597/18
Провадження № 2-о/535/36/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Загнійко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Момот Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Котелевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 22.05.2018 року, ордера серії ПТ №074324 від 21.05.2018 року (а.с.16, 18), звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Макіївка Донецької області; та факт смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Макіївка Донецької області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Заява подана з підстав необхідності встановлення фактів, що мають юридичне значення, для оформлення спадкових прав заявника після смерті матері - ОСОБА_3 та батька - ОСОБА_4. При зверненні до відділу ДРАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть батьків заявнику було відмовлено, оскільки пред'явлені документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.26, 29). 29.05.2018 року представник заявника надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її та заявника участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.33).

Представник заінтересованої особи - Котелевського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.27). 29.05.2018 року від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення заявлених вимог заперечень не має (а.с.32).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно з довідкою №НОМЕР_1 від 11.07.2016 року, ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа в УСЗН та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 15).

Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

До таких населених пунктів віднесено й м. Макіївку Донецької області.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції", тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області: у тому числі м. Макіївка.

Відповідного до лікарського свідоцтва про смерть №550 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканка АДРЕСА_1, померла за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.14). Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим ІНФОРМАЦІЯ_5 року на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Котельва Котелевського району Полтавської області, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Макіївка (а.с. 9).

Відповідного до лікарського свідоцтва про смерть №109 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець АДРЕСА_1, помер за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.13). Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 року на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець смт Котельва Котелевського району Полтавської області, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Макіївка (а.с. 10).

Котелевський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області відмовив заявнику у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки заявником на підтвердження факту їх смерті пред'явлено лікарське свідоцтво про смерть, яке не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», та які не можуть бути підставою для державної реєстрації смерті, відповідно до п.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5. Надані свідоцтва про смерть та лікарські свідоцтва про смерть засвідчують факт реєстрації смерті органом, що знаходиться на території самопроголошеного утворення, яке не визнано державою Україна (а.с. 11, 12).

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Макіївки Донецької області.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 цієї Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України.

Згідно з наказами Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та № 935/5 від 17.06.2014 року, всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами, не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались, з 01.12.2014 року вважаються недійсними.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

На підставі п.1 глави 5 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 року № 52/5, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданим Совєтським районним ЗАГС 12.12.1958 року, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Таким чином, факт родинних відносин між померлими та заявником підтверджується наданими суду доказами.

Встановлення факту смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для заявника має юридичне значення, оскільки свідоцтва про смерть батьків, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними (а.с. 8), й Котелевським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області відмовлено заявнику у реєстрації їх смерті.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

З урахуванням встановлених обставин, факт смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується наданими суду доказами, а тому вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-317, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, уродженки смт Котельва Котелевського району Полтавської області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Макіївка Донецької області.

Встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця смт Котельва Котелевського району Полтавської області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Макіївка Донецької області.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя