Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/1255/17 Головуючий у 1-й інст. Чуб І. А.
Категорія 29 Доповідач Коломієць О.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 272/1255/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Андрушівської районної державної адміністрації про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року, яке ухвалено суддею Чуб І.А. в м.Андрушівка

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача завдану йому матеріальну шкоду в сумі 8223,00 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.Зазначає, що відповідно до рішення Управління праці та соціального захисту населення Андрушівської РДА (надалі УПСЗН Андрушівської РДА) № 003123 від 25.10.2016 року йому було призначено субсидію на використання оплати природного газу на опалювальний сезон у період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року щомісячно в сумі 2653 грн., що загалом становить 18571 грн. Зазначена сума щомісяця в опалювальний період повинна була перераховуватися на імя позивача в Андрушівську газову дільницю ТОВ «Житомиргаззбут». Однак, УПСЗН Андрушівської РДА безпідставно та без попереджень зменшило її нарахування з належних позивачу 18571 грн. до 15348 грн., що становить різницю недоотриманої субсидії в розмірі 3223 грн. за опалювальний сезон. На звернення позивача від 14.12.2016 року та від 04.05.2017 року відповідачем було надано відповідь та розяснено, що дружина позивача - ОСОБА_3, з 15.08.2015 року отримувала ще один вид доходу, а саме: допомогу на дитину, над якою встановлено опіку, про що необхідно було повідомити управління шляхом заповнення та подачі відповідної декларації. В свою чергу, УПСЗН Андрушівської РДА дану соціальну допомогу включило до сукупного доходу сімї позивача, що суперечить на його думку діючому законодавству. Внаслідок безпідставного неіснуючого збільшення сукупного доходу, позивачу було протиправно зменшено розмір субсидії на суму 3223 грн., які відповідач не дорахував та в результаті чого у позивача утворилася заборгованість за спожитий природний газ на суму 3223 грн. Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу було завдано матеріальну шкоду в розмірі 3223 грн. по зменшенню субсидії. Як наслідок, позивач змушений був придбати з цих підстав дрова на опалення житла на суму 5000 грн. Також, позивач вважає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка відобразилась у перенесеному стресі та хвилюванні за майбутнє родини та оцінена позивачем в 5000 грн.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до УПСЗН Андрушівської РДА про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, апелянт просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом не взято до уваги те, що всупереч діючому законодавству, УПСЗН Андрушівської РДА включило до сукупного доходу соціальну допомогу, яку дружина позивача з 28.08.2015 року отримує на внучку як її опікун. Внаслідок безпідставного неіснуючого збільшення сукупного доходу позивача, останньому було протиправно зменшено розмір субсидії на суму 3223 грн., яку відповідач не дорахував та в результаті чого у позивача утворилась заборгованість за спожитий природний газ на суму 3223 грн. Крім того, в березні 2017 року апелянта було повідомлено про припинення газопостачання його оселі. Звернення позивача за розясненнями до відповідача були залишені без відповіді, що також не було враховано судом при ухваленні оскаржуваного рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених вимог, оскільки позивач в порушення вимог Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій, не повідомив відповідача про такий вид доходу, як соціальна допомога на дитину, над якою встановлено опіку, що вплинуло на розмір призначеної субсидії, а тому відповідачем обґрунтовано було зменшено її розмір. Крім того, відмовив у відшкодуванні шкоди через недоведеність неправомірності рішення відповідача від 14.02.2017 року щодо зменшення розміру субсидії та заявлених вимог.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням УПСЗН Андрушівської РДА від 25.10.2016 року ОСОБА_2 було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно, щомісячно в сумі 2836,92 грн., в тому числі на газопостачання в сумі 2655,71 грн. (а.с.19).

У січні 2017 року працівниками УПСЗН Андрушівської РДА під час перегляду розрахунку розміру субсидії на підставі заяви позивача щодо збільшення норми опалювальної площі, було виявлено, що дружина позивача - ОСОБА_3, з 15.08.2015 року отримує допомогу на дитину, над якою встановлено опіку, про яку не був обізнаний УПСЗН Андрушівської РДА.

14 лютого 2017 року, згідно рішення про призначення субсидії, позивачу було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) щомісячно в новому розмірі на суму 2522,24 грн., в тому числі на газопостачання в сумі 2361,13 грн. Тобто, даним рішенням позивачу було зменшено розмір субсидії за вказаний період через те, що управління розмір даної соціальної допомоги включило до сукупного доходу сімї позивача для розрахунку розміру субсидії. (а.с.20).

Разом з тим, вказане рішення УПСЗН Андрушівської РДА про зменшення розміру субсидії позивач у встановленому законом порядку не оскаржував.

Пунктом 8 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яка затверджена Постановою КМУ від 31 січня 2007 року № 81 (в ред. яка діяла на день призначення субсидії ОСОБА_2 25.10.2016 року та зменшення розміру субсидії 14.02.2017 року), (далі Положення), було передбачено, що до сукупного доходу сім`ї для визначення розміру субсидії не враховувалася тільки державна соціальна допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які виховуються в прийомних сімях та будинках сімейного типу). Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування до даного переліку доходів включена не була.

В подальшому, Постановою КМУ від 26.04.2017 року № 300 були внесені зміни до п.8 вказаної Постанови КМУ № 848, відповідно до яких, до переліку доходів сімї, які не враховуються при призначенні субсидії, з травня 2017 року була також включена і державна соціальна допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що вказані виплати є різними державними соціальними допомогами, які призначаються та виплачуються громадянам. Так державна соціальна допомога на дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування призначається в грошовій формі батькам-вихователям на кожну дитину-вихованця і прийомним батькам на кожну прийомну дитину за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сімях (п.1-3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей сирі та дітей, позбавлених батьківського піклування, який затверджений постановою КМУ від 31.01.2007 року № 81).

Разом з тим, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку, на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування, опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування (ст.ст. 1,16,17 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Таким чином, доводи апелянта про те, що розмір отримуваної його дружиною допомоги на дитину, над якою встановлено опіку, не повинен був бути включений УПСЗН Андрушівської РДА до сукупного доходу сім`ї позивача при визначенні розміру субсидії 25.10.2016 року є помилковим.

Згідно п.13 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Відповідно до заяви про призначення житлової субсидії позивач ОСОБА_2 зобов`язався повідомляти про зміну вищевказаних обставин (а.с.17).

Згідно п. 14 вищевказаного Положення перерахунок субсидії в межах установленого строку її призначення без звернення громадян здійснюється у разі отримання уточненої інформації щодо доходів осіб зареєстрованих у даному житловому приміщенні.

Тобто приймаючи рішення 14 лютого 2017 року про зменшення розміру субсидії відповідач обґрунтовано виходив з того, що позивач не повідомив УПСЗН Андрушівської РДА про такий вид доходу, як соціальна допомога на дитину, над якою встановлено опіку, яку отримувала з 15 серпня 2015 року його дружина, розмір якої повинен був бути включений до сукупного доходу сім`ї позивача при визначенні розміру субсидії. Дана обставина була виявлена лише під час розгляду заяви позивача про збільшення норми опалювальної площі у січні 2017 року, що вплинуло на розмір призначеної субсидії.

Таким чином, враховуючи, що позивач в порушення норм вказаного положення, не повідомив УПСЗН Андрушівської РДА про вказаний вид доходу, що вплинуло на розмір призначеної субсидії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість рішення відповідача про зменшення розміру субсидії через збільшення розміру доходу сімї позивача в розрахунковому періоді.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Згідно положень ч.1 ч.2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає зясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач, у відповідності до покладеного на нього ст. ст. 12,81 ЦК України обовязку довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не надав доказів на підтвердження протиправності дій чи бездіяльності відповідача, наявності причинного зв'язку між шкодою і його протиправними діями (бездіяльністю), що призвели до неправомірного зменшення розміру субсидії, і як наслідок понесення позивачем додаткових витрат на суму в розмірі 3223 грн., необхідності придбання дров для опалення будинку на суму 500 грн. та заподіяної моральної шкоди, а також вини УПСЗН Андрушівської РДАв її заподіянні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 червня 2018 року.

Головуючий: Судді: