Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Супівської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,8162 га кадастровий номер: НОМЕР_1, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, але через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно не може оформити спадкові права нотаріально. А тому, звернувся до суду з даним позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача по справі Супівської сільської ради Барського району Вінницької області Сікержинська Г.М. позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст. 1221 ЦК України є с. Супівка Барського району Вінницької області.

На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,8162 га кадастровий номер: НОМЕР_1, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області.

Власність спадкодавця на земельну ділянку підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 64334665 від 26.07.2016 року.

Позивач відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Супівської сільської ради Барського району Вінницької області № 148 від 0304.2018 року ОСОБА_1 проживав зі спадкодавцем однією сім'єю з 2011 року до часу відкриття спадщини в с. Супівка Барського району Вінницької області.

Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців майна померлої за законом та заповітним розпорядженням, а також осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає.

Оскільки оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно втрачено, тому нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 Цивільного Кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Глава 13 Розділу І цього Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, суд, -

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а саме на земельну ділянку площею 3,8162 га кадастровий номер: НОМЕР_1, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: