Провадження № 2/761/1539/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участі позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 жовтня 2007 року, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, про що зроблено актовий запис №990.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з червня 2010 року. Водночас відповідач в судовому засіданні пояснила, що вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та ведуть спільне господарство з січня 2012 року.

Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони бажають розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 105, 110-112 СК України, ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 жовтня 2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом №990 між ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3) та ОСОБА_2 (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1) ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача змінити на «Корочіна».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула