Справа № 415/8919/18
Провадження № 2-о/415/960/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

в складі головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Керімової Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, ОСОБА_1, звернулася до суду з даною заявою, зазначивши що, 07 травня 2016 р. у місті Брянка, Луганської області, Україна, помер ОСОБА_2, який був її чоловіком. Заявниця отримала документи про смерть померлого неналежного зразка, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав, заявниці було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. У звязку із цим просить суд встановити факт смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив:

З копії паспорту громадянина України серії ЕМ № 028410, виданого 30.10.1998 року Брянківським МВ УМВС України в Луганській області, свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 267851, що заявниця є дружиною ОСОБА_2.

З копії паспорту громадянина України серії ЕК № 384460, виданого 10.04.1997 року Брянківським МВ УМВС України в Луганській області, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: м. Брянка, порв. Совєтський, 47/75.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 004490 від 17.05.2016 року, виданого на тимчасово окупованій території, що ОСОБА_2 помер 07.05.2016 року у м. Брянка.

З відмови Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 01.10.2018 р., № 331/17.1-29 вбачається що заявниця звернулася до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте їй було відмовлено у державній реєстрації факту смерті, з підстав предявлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Брянка, Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

Таким чином, оскільки доводи заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, заява підлягає задоволенню, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть померлого та реалізувати свої спадкові права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 279, 293, 317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 07 травня 2016 року у місті Брянка, Луганської області, Україна, на час смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Д.Ю.Луньова