Справа № 191/3365/17
Провадження № 2/191/1512/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем 15.09.2007 року було укладено шлюб. Від цього шлюбу 20.10.2008 року у них народилася донька ОСОБА_3, яка проживає разом з нею. 29.12.2012 року шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 року.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 19.11.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання доньки є занадто низьким, а тому для забезпечення потреб доньки є доцільним збільшення розміру аліментів до 2000 грн., так як розмір стягнених аліментів в сумі 700 грн. є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не може забезпечити рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться.

У звязку з цим, позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 19.11.2012 року на користь позивача, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 700 грн. до 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Також пояснила, що вона працює з 2002 року та має офіційний заробіток. З 19.11.2012 року її заробітна плата збільшилася, сімейний стан не змінився. Стан здоровя дитини з часу ухвалення рішення суду від 19.11.2012 року не змінився.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що сума, яку просить позивач стягнути з нього, є занадто великою. На даний час він не має офіційних заробітків, за станом здоровя не працює, інших дітей не має, на час ухвалення рішення від 19.11.2012 року батьки вже були пенсійного віку, з лютого 2017 року проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, яка офіційно працює.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про серія 1-КИ № 084159, 15.09.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Іванова».

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія 1-КИ № 209620 вбачається, що її батьками є сторони по справі.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 19.11.2012 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 були стягнути аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20 жовтня 2026 року включно.

Згідно довідки виконкому Синельниківської міської ради № 953 від 13.09.2017 року ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З копії трудової книжки, виданої на імя ОСОБА_2, серія АХ № 216743 вбачається, що останній станом на день винесення судом рішення 19.11.2012 року не працював. З 01.07.2014 року ОСОБА_2 також ніде не працює.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ухвалюючи рішення 19.11.2012 року, судом при визначенні розміру стягуваних аліментів, був врахований як матеріальний стан позивача, так і матеріальний стан відповідача, і враховано що відповідач не працює. Вказані обставини були відомі та враховані при ухваленні рішення.

Також встановлено, що з моменту винесення рішення 19.11.2012 року про стягнення аліментів, матеріальне становище сторін по справі жодним чином не змінилися, доказів того, що за 1 місяць після ухвалення рішення у позивача погіршилося матеріальне становище не надано, матеріальний стан відповідача не змінився та не покращився. Також не змінились сімейний стан сторін та стан їх здоровя.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, погіршився її матеріальний стан, поліпшився матеріальний стан відповідача, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та у відповідності із ст.192 Сімейного кодексу України, такі обставини є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Доводи позивача щодо збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки не передбачено нормою ст.192 СК України.

Таким чином, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 184, 192 Сімейного Кодексу України, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.02.2018 року.

Суддя: ОСОБА_5