РІШЕННЯ

іменем України

26 січня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Лацько А. С.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину, та стягнення додаткових витрат на дитину,

у с т а н о в и в:

07.11.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, а 06.12.2017 - з уточненою позовною заявою до ОСОБА_3 з наступними вимогами: змінити розмір аліментів визначений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 травня 2008 року по справі №2-681/08, стягнувши з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1000 грн, щомісячно починаючи з 01.09.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

14.12.2017 відповідач ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку з його відрядженням за межі району.

14.12.2017 в судовому засіданні прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та відкладено розгляд справи

22.01.2018 від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшли письмові заперечення проти позовної заяви та письмові докази, на які він посилався в обґрунтування заперечень.

25.01.2018 відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву з проханням провести судовий розгляд за його відсутністю, з урахуванням поданих ним заперечень.

26.01.2018 судовий розгляд справи проведено за правилами загального позовного провадження за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, за відсутності відповідача ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 у позовній зазначила, що з відповідачем по справі вона з 1987 року по 2009 рік перебувала у шлюбі. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

08.05.2008 Зміївським районним судом Харківської області по справі №2-681/08 було прийнято рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 400 грн щомісяця. Рішення суду про стягнення аліментів знаходиться на виконанні у виконавчій службі Зміївського району Харківської області.

На даний час розмір аліментів у сумі 400 грн є недостатнім для утримання дитини, оскільки змінилися обставини, за яких аліменти призначалися.

Дитина виросла і витрати на утримання дитини значно збільшилися, на час визначення аліментів дочці було 8 років, тепер дитині 16 років. 01.09.2017 дочка поступила на навчання до Національного аерокосмічного університету ім. Жуковського "Харківський авіаційний інститут", де навчається на І курсі за денною формою навчання. Витрати на утримання дитини значно збільшилися: проїзд до місця навчання і назад, самостійне харчування, витрати на придбання канцелярських засобів, підручників, посібників тощо.

Відповідач на даний час працює в ТОВ "Спецгазбуд", де постійно отримує заробітну плату, що є підставою зміни способу сплати аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі. На час визначення аліментів в твердій грошовій сумі відповідач мав мінливий дохід, тепер відповідач працює та має постійний заробіток, в зв'язку з чим аліменти на утримання дочки потрібно стягувати з відповідача в розмірі 1/4 частини від заробітку.

Окрім витрат, пов'язаних з утриманням дитини, у неї виникають додаткові витрати на дитину.

В зв'язку з тим, що дитина поступила на навчання до університету на контрактну форму навчання (щорічна форма контракту складає 9000 грн, щомісячно - 750 грн) та мешкає в гуртожитку в м. Харкові, який їй було надано університетом (щомісячна оплата за гуртожиток 600 грн) вона щомісячно сплачує додаткові витрати в сумі 1350 грн.

З метою реалізації права дитини на житло, вона разом з відповідачем у 2016 році звертались до служби у справах дітей з заявою про надання дозволу на приватизацію гуртожитку в АДРЕСА_1, на ім'я неповнолітньої дочки ОСОБА_4 (відповідач надавав нотаріально посвідчену заяву). 24.04.2017 дочка стала одноосібною власницею кімнати в гуртожитку, в зв'язку з чим у неї виникають додаткові витрати, пов'язані з утриманням житла в сумі 650 грн щомісячно.

В сукупності сума додаткових витрат на дитину складає 2000 грн. Вважала, що половину з цих додаткових витрат в сумі 1000 грн щомісячно повинен нести відповідач, до досягнення дитиною повноліття.

Під час судового розгляду позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки адвокат ОСОБА_2 в цілому підтримали позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у запереченні проти позовної заяви позов визнав частково, не заперечував проти стягування з нього на утримання дочки аліментів у розмірі 1/6 частки його доходів, оскільки він має постійну роботу та отримує стабільний дохід.

В обґрунтування заперечень ОСОБА_3 вказав, що він має на утриманні ще одну дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що позивач суду не повідомила.

Крім того, він має матір, яка є пенсіонеркою.

Вважав, що законодавцем чітко визначено (для наказного провадження), що загальний розмір аліментів на 2-х дітей має складати 1/3 частину від заробітку (тобто по 1/6 частині на 1 дитину) і саме 1/6 частину від його заробітку на утримання дочки ОСОБА_4 він згоден сплачувати у вигляді аліментів. Саме така частина від його заробітку буде цілком покривати усі витрати дочки, що визначені у позові.

Що стосується додаткових витрат, то на його думку, витрати, вказані позивачкою в позовній заяві, не є додатковими витратами, які викликані виключними обставинами, а тому стягнення таких витрат додатково до встановленого розміру аліментів є безпідставним.

З довідки про його заробітну плату вбачається, що за 6 останніх місяців загальна сума отриманої ним заробітної плати становить 61773 грн.

Тобто, за 1 місяць він отримує в середньому 10295 грн 00 к., 1/6 з яких становить 1715 грн 00 к., чого є достатньо для покриття усіх витрат на навчання дочки.

Вважав, що сплата комунальних послуг не є виключною обставиною.

Стверджував, що позивачкою всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено жодної обставини, які можуть вважатись особливими в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України та крім цього, не доведено необхідності нести такі додаткові витрати.

Доводи позивачки щодо необхідності стягнення на її користь додаткових витрат на оплату комунальних послуг, гуртожитку чи навчання - не можуть бути належними доказами в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і їх також не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами, оскільки вони не є додатковими витратами та відносяться до поточних витрат, участь у яких повністю буде покриватися його аліментними платежами.

Вислухавши позивачку та представника позивачки, дослідивши заперечення відповідача, письмові докази оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Враховуючи, що призначення справи до судового розгляду здійснено за правилами ЦПК України в редакції, яка була чинною до 14.12.2017 року, судовий розгляд справи по суті проведено за правилами загального позовного провадження.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.05.2008 стягуються з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 400 (чотириста) гривен щомісячно, починаючи з 08 квітня 2008 року і до повноліття дитини з послідуючою індексацією відповідно до закону (а. с. 12-13).

Згідно свідоцтв про народження та про розірвання шлюбу, паспортів громадянина України Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_4, ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачкою в кв. АДРЕСА_1 (а. с. 3-5, 10, 11).

З довідки, виданої деканом факультету Національного аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" від 27.10.2017, договору про надання освітніх послуг №16-6/17 від 19.08.2017, додаткової угоди №16у-6/17 від 19.08.2017 вбачається, що ОСОБА_4 є студентом Національного аерокосмічного університету 1 курсу 6 факультету денного відділення за контрактом, загальна вартість освітньої послуги становить 41770 грн. Закінчує навчання у червні 2021 році (а. с. 15, 17, 32-33).

Даним квитанції ПАТ КБ "Приватбанк", копії яких надані позивачкою, підтверджується витрати, здійснені на оплату проживання ОСОБА_4 в гуртожитку №7 кімната №223 (Студентське містечко НАУ ім. Жуковського ХАІ) в розмірі 1320 грн та 600 грн, та на оплату її навчання за контрактом по 900 грн. щомісячно (а. с. 16, 34).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.04.2017, технічного паспорту на кімнату АДРЕСА_1, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_4 є власником кімнати АДРЕСА_1. (а. с. 18-22).

Даними довідок ТОВ "Спецгазбуд" від 13.12.2017 та 15.01.2018 підтверджується, що ОСОБА_3 працює на вказаному підприємстві з 19.02.2013 року, за період січень - грудень 2017 року отримав дохід 133738 грн 00 к. (а. с. 45, 56).

З копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №9336 від 11.12.2017, які надані відповідачем, вбачається, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх місцем проживання є квартира АДРЕСА_2 (а. с. 55, 57).

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 1 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторонами надано докази того, що відповідач має постійне місце роботи та отримує регулярний дохід, що є підставою для визначення аліментів у розмірі частки від його доходів.

Разом з тим, з урахуванням повідомлених сторонами відомостей про їх сімейний та матеріальний стан, зокрема про наявність у відповідача на утриманні іншої малолітньої дитини, інтереси якої підлягають обов'язковому врахуванню, вимога позовної заяви про стягування аліментів підлягає частковому задоволенню шляхом визначення аліментів у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд не взяв до уваги повідомлені відповідачем відомості щодо наявності у нього матері, яка є пенсіонеркою (а. с. 53, 54), оскільки згідно довідки про склад сім'ї ОСОБА_3 разом з ним зареєстрована лише малолітня дитина, а доказів наявності у відповідача обов'язків щодо утримання інших осіб, крім неповнолітніх дітей, не надано.

До додаткових витрат позивачкою віднесено витрати по контракту за навчання у вищому навчальному закладі, проживання у гуртожитку, а також утримання житла, яке належить спільній дитині сторін на праві власності.

Разом з тим, слід погодитися з доводами відповідача про те, що у розумінні частини 1 ст. 185 СК України до додаткових віднесені витрати, що викликані лише особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Витрати на вищу освіту, проживання у гуртожитку, утримання власного майна є звичайними витратами і вони не обумовлені особливими обставинами у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України.

При цьому, розмір аліментів, що підлягає стягуванню з відповідача, виходячи з рівності обовязку батьків щодо утримання дитини та наданих суду відомостей щодо отримуваних відповідачем доходів, є достатнім для забезпечення участі батька в утриманні дитини.

За таких обставин, в частині вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, позовна заява є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.05.2008 року №2-681/08 стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з твердої грошової суми у розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно, на 1/6 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, працюючого на посаді електрозварника ручного зварювання в ТОВ "Спецгазбуд", на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягування аліментів на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.05.2008 року №2-681/08.

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 469 (чотириста шістдесят дев'ять) грн. 87 коп., які перерахувати на рахунок отримувача 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 05.02.2018 року.

Позивачка - ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий: