441/1635/17 2/441/141/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 грудня 2012 року була фактичним власником житлового будинку №31, загальною площею 38 м.кв. по вул. Морозівка в с. Лісновичі Городоцького району Львівської області.

Позивач ОСОБА_1 01.11.2017 року звернулась із позовом до Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Морозівка, 31 в с. Лісновичі Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за законом.

В суді позивач висловилась на підтримку позовних вимог з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. ОСОБА_2 в судовому засіданні не висловив заперечень щодо задоволення позову на користь позивача, однак зауважив, що спадковим є будинок загальною площею 38 м.кв.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, 05.04.2018р. подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову ОСОБА_1, на частку у спадщині не претендують (а.с.127-136)

Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-СГ №301463 від 26.12.2012р. (а.с.5) мати позивача ОСОБА_6 померла 24.12.2012р.

За життя ОСОБА_6 розпорядилася своїм майном і зокрема склала заповіт, що посвідчений 26 червня 1998 року секретарем виконкому Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_7 і зареєстрованого в реєстрі за №46, та згідно якого належну їй земельну ділянку площею 1,8955 га, яка розташована на території Речичанської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла на користь своїх чотирьох дітей в рівних частках.

Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №016659, виданого Городоцькою райдержадміністрацією 12.02.2002р. на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №68 від 12.02.2002р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №225. Вказаний заповіт не скасовувався та не змінювався (а.с.9, 23)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2013р. позивач реалізувала своє право на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,3056 га, яка також належала спадкодавцю ОСОБА_6 в порядку звернення в нотаріальну контору.

Крім того, ОСОБА_1 претендує на оформлення спадкових прав на житловий будинок в с. Лісновичі, вул. Морозівка, 31 Городоцького р-ну Львівської обл. Після смерті матері позивач постійно проживає у вказаному житлі, дбає про його технічний стан, а отже фактично вступила в управління і володіння спадковим майном.

Як вбачається із копії погосподарської книги с. Лісновичі №6 на 1983-1985рр. будинок зведений у 1928 році, загальна площа якого складає 38 м.кв. (а.с.27-29)

Згідно заповіту складеного ОСОБА_6 14.08.1996 р. мала нове незакінчене будівництво житлового будинку без штукатурки та підлоги, яке вона заповіла на користь сина ОСОБА_8 (а.с.119)

Із копії технічного паспорта на новий будинок зведений у 1989 році, який складається з чотирьох житлових кімнат, двох коридорів, кухні, підвалу, кладової, санвузлу, загальна площа будинку - 143,6 м.кв., житлова - 73,3 м.кв., підсобна 70,3 м.кв., при будинку є господарська будівля, вбиральня та огорожа (а.с.13-17), видно, що цей житловий будинок не може входити у масу спадкового майна після смерті ОСОБА_6, оскільки був незавершеним будівництвом на день складання нею заповіту, тобто на 1996 рік.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-ЯР №303408 від 30.08.1956р. ОСОБА_1 народилася 14.02.1942 року, її батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с.7)

Із копії свідоцтва про одруження серія VI-УР №324801 від 01.12.1962р. ОСОБА_1 змінила прізвище з «Дутка» на «Мороз» (а.с.8)

Згідно довідок Речичанської сільської ради від 10.07.2017р., 14.07.2017р. та 11.10.2017р. №400, 427 і 559 (а.с.24-26) спадкодавець ОСОБА_6 дійсно до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, її дочка ОСОБА_1 проживала разом з нею до дня її смерті 24.12.2012р. без реєстрації. Дочка цілодобово доглядала за матір»ю, разом вели домашнє господарство, з дозволу матері розпоряджалась її пенсією.

Копіями погосподарських книг №4 на 2011-2015рр. та №5 на 2016-2020рр. підтверджено, що головою домогосподарства, що в с. Лісновичі, вул. Морозівка, 31 Городоцького району Львівської області була ОСОБА_6 (а.с.30-35)

Як вбачається із копії спадкової справи №175/2013, заведеної після смерті ОСОБА_6 державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 (а.с.50-103), позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, яка звернулась із заявою про видачу свідоцтва на спадщину.

Згідно листа Речичанської сільської ради №02-14/06 від 04.01.2018р. рішення про виділення земельної ділянки під забудову житлового будинку ОСОБА_6 не видавалося. Вона не зверталася до сільської ради про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: с. Лісновичі, вул. Морозівка, 31 Городоцького району Львівської області (а.с.104)

За наведеного, спадкодавець за життя не виготовила свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що є перешкодою для оформлення позивачем спадкових прав на нерухомість та отримання свідоцтва про право власності на неї.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_6 при житті набула або володіла вказаним житловим будинком неправомірно, або що будинок площею 38 м.кв. є самочинно побудований, в суді не встановлено.

Із копії довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 23.01.2018р. №01/5-9 видно, що право власності на житловий будинок за адресою: с. Лісновичі, вул. Морозівка, 31 Городоцького району Львівської області не зареєстровано (а.с.121)

Довідкою КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» від 23.01.2018р. №21 підтверджено, що на житловий будинок №31 по вул. Морозівка в с. Лісновичі Городоцького р-ну Львівської обл. заведено інвентаризаційну справу №109 (а.с.123). Таке підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек №102687759 від 06.11.2017р. (а.с.42)

За наведеного, суд приходить переконання, що ОСОБА_6 на час смерті на законних підставах належав на праві власності житловий будинок загальною площею 38 м.кв. з господарськими будівлями і спорудами по вул. Морозівка, 31 в с. Лісновичі Городоцького району Львівської області, позивач є спадкоємцем по закону, фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки доглядає за спадковим будинком, обробляє та засаджує присадибну земельну ділянку, проживає в цьому будинку без реєстрації, разом з тим, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, а тому визнає за ОСОБА_1 право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 24.12.2012р.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок загальною площею 38 м.кв. з приналежними до нього будівлями і спорудами, що розташовані в селі Лісновичі по вул. Морозівка № 31 Городоцького району Львівської області, після смерті ОСОБА_6, яка померла 24.12.2012 р.

Стягнути з Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 2106 грн. (дві тисячі сто шість) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «08» червня 2018р.

СуддяОСОБА_11