УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 розглянувши в м.Маріуполі заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу про стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію та судового збору на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2012 року Іллічівським райсудом м.Маріуполя Донецької області за заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 8607,25 грн., а також судового збору в розмірі 107,30 грн.

28 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що судовий наказ винесено незаконно та необґрунтовано, оскільки у судовому наказі вказано саме її ІПН, проте прізвище не співпадає з її паспортом громадянина України. Крім того зазначила, що в м. Маріуполі по вул.Желдормост, буд.198А, вона не зареєстрована та ніколи за вказаною адресою не мешкала. На праві приватної власності зазначене домоволодіння їй не належить.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Так, в матеріалах справи не мається поштового повідомлення, з якого б вбачалась, що копію судового наказу та доданих до нього документів боржник отримувала.

Користуючись своїм правом, 28 лютого 2018 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про скасування судового наказу.

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки між сторонами існує спір про право та спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, які можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження (спрощеного).

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 КПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу про стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію та судового збору на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», - задовольнити.

Скасувати судовий наказ № 0520/2283/2012, 2-н/0520/71/2012 від 09 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електричну енергію, а також судового збору, розяснивши стягувачу, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1