Справа номер 237/5583/17
Номер провадження 2/237/170/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.18 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі: Готовщиковій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дідусь ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 62,40 кв.м, у тому числі житловою 33,50 кв.м, який складається з жилого будинку «А-1» з тамбуром а-1 та з господарськими спорудами: літньою кухнею - сараєм «Б-1», сараєм «В-1», душем «Д-1», сараєм «К-1», вбиральнею «Т-1», погріб «П-1», огородженням «№1», ворота «№2», розташованого на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого фонду, господарських будівель і споруд площею 0,4705 га. За життя зазначено майно померлий нікому не заповідав. Спадкоємцем за законом на спадкове майно є дружина мого дідуся - ОСОБА_2, що має процесуальний статус відповідача по справі. Ще за життя мого дідуся між мною з однієї сторони та моїм дідусем - ОСОБА_3 та моєю бабусею - ОСОБА_2, з другої сторони, було укладено договір дарування вказаного будинку, проте нотаріально оформити ми його не встигли внаслідок смерті мого дідуся. Наразі відповідач не заперечує та підтверджує факт того, що вони з дідусем у 2015 році подарували свої частки жилого будинку позивачу. При цьому, відповідач, хоча і визнає право позивача на житловий будинок, однак посилаючись на свій вік та стан здоров'я йти до нотаріуса всіляко відмовляється. З зазначених підстав позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Позивач з 28 листопада 2006 року став мешкати за адресою с. Вовчанка Новоселидівської сільської ради Мар'їнського району так як його дід потребував постійного нагляду, як інвалід.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у селі Вовчанка Мар'їнського району Донецької області.

Після смерті діда позивач разом з бабусею - ОСОБА_2, продовжив проживати у жилому АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою №762/02-19 виданою 24.11.2015 року Новоселидівською сільською радою Мар'їнського району Донецької області.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 12 квітня 1954 року ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3.

Як вбачається з письмового договору дарування від 18.08.2015 року, який укладений між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_2, з другої сторони, дарувальники передали в дар обдарованому належне їм домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 62,40 кв.м, у тому числі житловою 33,50 кв.м, який складається з жилого будинку «А-1» з тамбуром «а-1» та з господарськими спорудами: літньою кухнею - сараєм «Б-1», сараєм «В-1», душем «Д-1», сараєм «К-1», вбиральнею «Т-1», погріб «П-1», огородженням «№1», ворота «№2», розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого фонду, господарських будівель і споруд площею 0,4705 га та зобов'язалися до 30.12.2015 року нотаріально оформити зазначений договір.

Ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору дарування порушують права позивача, у зв'язку із тим, що він не може здійснити реєстрацію права власності на будівлю, який набув на підставі домовленостей між ними та не може вільно розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Викладені обставини дають суду підстави вважати, що позивач та відповідач в справі фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, так як проживали на момент смерті разом із ним, вступили в управління та володіння майном, вели спільне домашнє господарство, однак нотаріально спадщину не оформили.

Факт їх постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті підтверджується довідкою №762/02-19 виданою 24.11.2015 року Новоселидівською сільською радою Мар'їнського району Донецької області.

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно з ст. 718 Цивільного кодексу України, дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Згідно з ст. 719 Цивільного кодексу України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.

Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: відповідач передав позивачу документи та ключі від будинку.

У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Нa підставі викладеного й у відповідності із ст.ст. 220, 334,717, ч. 2, 328, 1261,1268,1278 України, ст. ст. 4, 5, 247 ч.2, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дійсним укладений 18 серпня 2015 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 62,40 кв.м, у тому числі житловою 33,50 кв.м, який складається з жилого будинку «А-1» з тамбуром «а-1» та з господарськими спорудами: літньою кухнею - сараєм «Б-1», сараєм «В-1», душем «Д-1», сараєм «К-1», вбиральнею «Т-1», погріб «П-1», огородженням «№1», ворота «№2», розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого фонду, господарських будівель і споруд площею 0,4705 га.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 62,40 кв.м., у тому числі житловою 33,50 кв.м, який складається з жилого будинку «А-1» з тамбуром «а-1» та з господарськими спорудами: «К-1», вбиральнею «Т-1», погріб «П-1», огородженням «№1», ворота «№2», розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого фонду, господарських будівель і споруд площею 0,4705 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 12.01.2018 року