25.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/5715/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5715/18
Номер провадження 2/205/2772/18
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/5715/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, ?

встановив:

ОСОБА_1 14 серпня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 21 червня 2003 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 387.

Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 3 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі

22 жовтня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1 000 гривень.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2003 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 387.

Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7).

Встановлено, що сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 8).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований та має нестабільний дохід, суд приходить до висновку, що аліменти необхідно стягувати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене та оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, керуючись ст.ст. 182, 183 СК України суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач фізично здоровий, не має постійного офіційного місця роботи, тобто має мінливий нерегулярний дохід, має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлених ЗУ "Про державний бюджет України на 2018 рік" та мінімального розміру аліментів, встановленого СК України, суд, вважає можливим, стягувати з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 14 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, п. 2 ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, ?

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти в розмірі 1 500,00 грн. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 31 жовтня 2018 року.

Суддя Н.Г. Остапенко