Справа № 635/3937/15
Провадження по справі 6/635/22/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2018 року смт. Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

за участю стягувача ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2

секретар судових засідань ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області заяву ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, якою просить розстрочити виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року по справі № 635/3937/15 наступним чином: рівними частинами щомісячно строком на 60 місяців та зупинити виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог боржник посилається на те, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року по зазначеній цивільній справі з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у загальному розмірі 61232,83 гривні, а також судовий збір у розмірі 612,32 гривні. 12 січня 2017 року головний державний виконавець Харківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області відкрив виконавче провадження №53233412. Боржник має намір добровільно виплачувати суму заборгованості за договором позики відповідно до рішення суду, однак у звязку зі скрутним матеріальним становищем та станом здоровя, а також необхідністю утримання близьких родичів, він не має можливості виконувати судове рішення у строки, встановлені в постанові про відкриття виконавчого провадження №53233412. На підтвердження наміру добровільного виконання рішення суду свідчать проведені виплати в рахунок погашення стягнутої заборгованості, а саме 20 червня 2017 року 1000 гривень, 10 серпня 2017 1000 гривень, 10 серпня 2017 року 2200 гривень, 05 вересня 2017 року 818,20 гривні. Крім того боржник зазначає, що на цей час він не працює через хворобливий стан здоровя, у звязку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі, а також на його повному утримання перебуває мати, яка є пенсіонеркою, тому у разі примусового виконання рішення він та члени його сімї будуть знаходитись за межею бідності.

Боржник в судовому засіданні підтримав заяву, просив суд розстрочити виконання рішення від 06 квітня 2016 року, зазначивши, що він не має можливості сплачувати суму в розмірі більше ніж 1000 гривень щомісячно, а також пояснив, що переніс інсульт, стан його здоров'я в теперішній час є важким, через що він не має можливості працювати та має намір отримати статус інваліда, не має джерела доходу, матеріальну допомогу йому надає його матір, яка отримує пенсію.

Стягувач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення з тих підстав, що заявник намагається ввести суд в оману, стверджуючи про намір добровільної виплати суми заборгованості за договором позики; суми, які були передані боржником нібито в добровільному порядку, є незначними та були сплачені лише після отримання попередження від державного виконавця про арешт майна, яке було описано в ході примусового виконання рішення суду; в присутності стягувача боржник та його дружина неодноразово обіцяли виплатити суму боргу «завтра», «через тиждень», «після отримання карти ПриватБанку» та інше, але зобов'язання не виконували, сім'я боржника має декілька автомобілів та займається підприємницькою діяльністю. Крім того,стягував зазначив, що за час прострочення виконання зобовязання за договором позики з 07 квітня 2015 року офіційний рівень інфляції склав 48%, через що грошові кошти, надані ОСОБА_2, втратили свою цінність; твердження боржника про те, що на його утриманні знаходиться мати є хибними, оскільки, оскільки, як він сам зазначає, він не працює та знаходиться на утриманні матері, яка має ще двох працездатних синів, натомість сам ОСОБА_1 є інвалідом війни третьої групи та потребує грошових коштів.

Представник заінтересованої особи Міськрайонного ВДВС по Харківському району та м.Люботину ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом старшого державного виконавця Міськрайонного ВДВС по Харківському району та м.Люботину ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 07 жовтня 2014 року в розмірі 25000 гривень, проценти за договором позики в розмірі 7983 гривні 15 копійок, три проценти річних від простроченої суми за порушення грошового зобовязання в розмірі 673 гривні 63 копійки, інфляційні витрати в розмірі 5050 гривень 00 копійок, суму боргу за договором позики від 08 лютого 2015 року в розмірі 15 000 гривень 00 копійок, проценти за договором позики в розмірі 4091 гривню 87 копійок, три проценти річних від простроченої суми за порушення грошового зобовязання в розмірі 404 гривні 18 копійок, інфляційні витрати в розмірі 3030 гривень, а всього загальну суму 61232 гривні 83 копійки.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено; рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року залишено без змін.

12 січня 2017 року головним державним виконавцем Харківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53233412 на підставі виконавчого документа №635/3937/15-ц.

Як вбачається з листа начальника Міськрайонного ВДВС по Харківському району та м.Люботину ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_6 №28423 від 17 листопада 2017 року, на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №53233412 за виконавчим листом Харківського районного суду Харківської області по справі №635/3937/15-ц, виданого 02 листопада 2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 61232,88 гривень. 20 червня 2017 року, під час виходу за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Перемоги, буд.108, боржником добровільно сплачено стягувану 1000 гривень. За період з 01 липня 2017 року по 31 липня 2017 року на рахунок з обліку депозитних сум Міськрайонного ВДВС по Харківському району та м.Люботину ГТУЮ у Харківській області боржником перераховано 1000 гривень, з яких 818,20 гривень перераховано стягувачу в рахунок погашення боргу. 10 серпня 2017 року, під час виходу за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Перемоги, буд.108, боржником добровільно сплачено стягувачу 3200 гривень. Таким чином, залишок суми заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим листом становить 56214,63 гривні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За змістом ст. 435 ЦПК України підставою для розстрочення рішення можуть бути лише обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, однак таких обставин, підтверджених належним чином, не встановлено.

Божником надано до суду виписки з медичних карт амбулаторного хворого КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» від 10.10.2016 та 29.09.2017, з яких вбачається, що ОСОБА_2 має ряд захворювань, в вересні 2016 року переніс інфаркт, станом на 29.09.2017 мав діагноз у тому числі постінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, потребує продовження лікування.

З вищезазначених доказів, безумовно вбачається, що боржник на цей час має ряд тяжких захворювань, але стан його здоров'я сам по собі без сукупності інших обставин, які б свідчили про матеріальний стан боржника, не може бути єдиною підставою для розстрочення виконання рішення суду. Так, боржником не наведено жодних даних та не надано відповідних доказів щодо його матеріального стану та матеріального стану членів його сім'ї, відсутність інших джерел доходу, майна, за рахунок якого може бути погашена заборгованість за рішенням суду.

Надані боржником рахунки за газ та послуги з газопостачання, з яких вбачається наявність заборгованості за послуги газопостачання за серпень та вересень 2016 року, жодним чином не можуть свідчити про матеріальний стан боржника станом на теперішній час, оскільки зазначений в них період часу знаходиться за межами виконавчого провадження, яке відкрито 12 січня 2017 року. Крім того, станом на вересень 2016 року божник працював на посаді начальника транспортного відділу Національної юридичної академії, про що вбачається з виписки з медичної картки амбулаторного хворого. Також факт несплати послуг газопостачання сама по собі не може свідчити про скрутне матеріальне становище особи.

Як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року, якою надано дозвіл державному виконавцю Міськрайонної відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м.Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області на примусове проникнення до будинку боржника, при неодноразових виходах державного виконавця за місцем проживання боржника з метою опису майна, останнім було відмовлено державному виконавцю у безперешкодному доступі до приміщень будинку, що свідчить про наявність перешкод з боку боржника у виконанні рішення суду.

Згідно зі ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Європейський суд з прав людини відзначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Таким чином, враховуючи загальну тривалість виконавчого провадження, яка становить більше одного року, та процесуальну поведінку боржника у виконавчому провадженні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 260, 261, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 02 лютого 2018 року.

Суддя Т.В.Бобко