Справа № 444/3019/17
Провадження № 2/444/337/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01 серпня 2001 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 122565. Від шлюбу у них двоє спільних дітей, а саме син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що сімейне життя з відповідачем у них не склалося і подальше проживання з відповідачем неможливе через те, що вони не змогли за цей час знайти спільної лінії поведінки стосовно один до одного, у них різні погляди на виховання дітей , на різні життєві ситуації, що приводить до непорозумінь та сварок.

Вказує, що вони не проживають як чоловік та дружина більше одного року, нічого спільного, крім запису в свідоцтві про одруження між ними не має і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.Спору стосовно спільного майна між немає, за згодою місце проживання дітей визначено з матірю.

А тому просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем 01 серпи 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Костянтинівськоп міського управління юстиції Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 122565.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду нотаріально завірену заяву в якій просить справу розглядати без його участі у звязку із знаходженням за межами України. Позов підтримує, в судове засідання просить не викликати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Просить позов задоволити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Конечна".

А тому суд розглядає справу без участі сторін.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про одруження серії 1-НО № 122565 вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище- Іщенко) ОСОБА_5 одружилися 01.08.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Констянтинівського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 273.

За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей, а саме син- Конечний ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-НО № 294789 та дочка- Конечна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 161308.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не змогли знайти спільної лінії поведінки стосовно один до одного, у них різні погляди на виховання дітей, на різні життєві ситуації, між ними виникають непорозуміння, позивач та відповідач не проживають як чоловік та дружина більше одного року.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач не заперечує проти позову, просить розірвати шлюб. А тому позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому вимога відповідача про залишення їй прізвища «Конечна» підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище- Іщенко) ОСОБА_5, який зареєстровано 01.08.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Констянтинівського міського управління юстиції, запис за № 273.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити "Конечна".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Зеліско Р. Й.