Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1636/18
Провадження № 2/674/769/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Проценко Л. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником будинку №14 по вул.Лесі Українки в с.Миньківці Дунаєвецького району Хмельницької області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 серпня 2008 року.

У 2012 році зареєструвала у вказаному будинку онука свого співмешканця - відповідача ОСОБА_2, оскільки останньому потрібно було виготовити закордонний паспорт, що неможливо зробити не маючи зареєстрованого місця проживання. Однак з моменту реєстрації і по даний час відповідач за місцем реєстрації не проживає та не з'являється, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку.

На даний час реєстрація відповідача у будинку ОСОБА_1 не дозволяє останній розпоряджатись будинком на власний розсуд, та значно обмежує законні права, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак також направив до суду належним чином завірену заяву, у якій просить розгляд справи проводити без нього, оскільки не має змоги з'явитись до суду, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, який знаходиться за адресою: с.Миньківці вул.Лесі Українки, 14 Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.08.2008 року серії САС №019795 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №19752670 від 01.08.2008 року, реєстраційний номер 24212078.

Також на підставі домової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказане також підтверджується довідкою Дунаєвецької міської ради Хмельницької області №401 від 08.08.2018 року

Відповідно до довідки Дунаєвецької міської ради Хмельницької області №400 від 08.08.2018 року, виданої на підставі акту обстеження від 06.08.2018 року. ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, але на даний час за вказаною адресою не проживає. Проживає в Росії, АДРЕСА_1.

З актів обстеження будинку №14 по вул.Лесі Українки в с.Миньківці Дунаєвецького району Хмельницької області від липня 2017 року, 02.02.2018 року та 06.08.2018 року, складених депутатами Дунаєвецької міської ради Хмельницької області за участю свідків та довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 однак за даною адресою не проживає.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що "відповідно до положень статей391, 396 ЦКпозов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння".

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, дана правова норма гарантує збереження права користування жилим приміщенням в один рік лише для осіб, які є членами сімї власника житла.

а чинним житловим законодавством, членами сімї власника житлового приміщення визнаються: дружина (чоловік) власника житла, їх діти, батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть спільне із ним господарство (ч.2 ст. 64 ЖК). Необхідною умовою виникнення права члена сімї власника житла на користування цим житлом (особистий сервітут), є спільне проживання членів сімї з власником житла та ведення спільного господарства.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї позивачки, разом з позивачкою в будинку не проживає і вони не ведуть спільне господарство, відповідач не проживає в будинку з моменту реєстрації і не несе обов'язків по утриманню житла.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до встановлених обставин у даній справі, відповідач не проживає разом з позивачкою - власником житла та не веде із нею спільного господарства, а тільки зареєстрований в будинку позивачки, а тому на нього не можуть розповсюджуватись гарантії, які закріплені в статті 405 ЦК України, щодо збереження права на користування житлом протягом року, та статті 156 ЖК України, яка надає право користування житловим приміщенням колишньому члену сім'ї власника цього житла, оскільки він не є членом сім'ї позивачки і не веде з нею спільне господарство.

Зважуючи і на ту обставину, що відповідач вибув на інше місце проживання, будь-яких дій щодо врегулювання питання свого проживання у квартирі позивачки на умовах найму, зі сплатою відповідної плати, як це передбачено ст.ст.156, 162 ЖК України, не вчинив і про свої наміри на майбутнє з даного приводу не повідомив, тому, на думку суду, в даному випадку слід вважати, що між сторонами в справі відсутні правовідносини, які випливають із користування відповідачем жилим приміщенням, власником якого є позивачка, відповідно до положень статті 107 ЖК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Наявність реєстрації відповідача за адресою жилого приміщення, власником якого є позивачка, за відсутності законних підстав для користування цим жилим приміщенням, створює перешкоди позивачці ОСОБА_1 у користуванні своєю власністю, а тому позов підлягає задоволенню та слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом - будинком №14 по вул.Лесі Українки в с.Миньківці Дунаєвецького району Хмельницької області.

Рішення суду про втрату конкретною особою права користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця постійного проживання, адже згідно положень ч. 1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 247, 263, 265, 268, 281-287 ЦПК України, ст.ст. 107, 156, 162 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, ч.2 ст.405 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: с.Миньківці вул.Лесі Українки, 14 Дунаєвецького району Хмельницької області, місце проживання: Росія, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: с.Миньківці вул.Лесі Українки, 14 Дунаєвецького району Хмельницької області

Рішення для відому направити в в відділ реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Шклярук