Справа № 163/544/18
Провадження № 2/163/219/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м.Любомль

Любомльський районний суд Волинської області у складі:

головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря судового засідання Костюк Р.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні у приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Любомльського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: с. Мшанець, вул. Степова, 23, Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 31.08.2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. Заповіту за життя ОСОБА_4 не укладав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є дружина та діти спадкодавця: ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_1 (син) та ОСОБА_3 (дочка). Позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а інші спадкоємці спадщину не приймали. Зокрема, ОСОБА_5, яка на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у передбачений законом шестимісячний строк, подала заяву про відмову від прийняття спадщини, а ОСОБА_3 - зі спадкодавцем не проживала та заяви у встановлений законом строк про прийняття спадщини не подавала. Незважаючи на це, реалізувати свої спадкові права на вищевказане нерухоме майно позивач в позасудовому порядку не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом йому було видано відповідну постанову.

Учасники справи в підготовче засідання не зявились.

Позивач подав в канцелярію суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Любомльського району Волинської області подала заяву від 08.05.2018 року вих. №2.1/64 за підписом селищного голови про визнання позову ОСОБА_1 та розгляд справи без участі представника селищної ради.

Третя особа ОСОБА_3 також подала в канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №208449, виданого виконавчим комітетом Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області 05.09.2017 року, встановлено, що ОСОБА_4 помер 31.08.2017 року в місті Луцьку Волинської області (а.с.4).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Копією довідки ОСОБА_2 селищної ради Любомльського району Волинської області від 24.01.2018 року №88-2 та виданим цією ж селищною радою 23.01.2018 року за №89-2 витягом з погосподарської книги №6 за 2017 рік Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області, стверджено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1972 року побудови, який знаходиться в селі Мшанець по вул.Степова, 23, по особовому рахунку №0478-1 належав ОСОБА_4 (а.с.5, 6).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З копії довідки ОСОБА_2 селищної ради Любомльського району Волинської області від 24.01.2018 року №88-2 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) від 20.02.2018 року №50977142 встановлено, що заповіту ОСОБА_4 за життя не складав, тому, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування після його смерті здійснюється за законом (а.с.5, 65 на звороті).

У справі встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, є дружина спадкодавця: ОСОБА_5, та діти: ОСОБА_1, ОСОБА_3, що доводиться наявними у справі копіями свідоцтв про одруження та народження (а.с.8, 10, 63 на звороті).

Копією довідки ОСОБА_2 селищної ради Любомльського району Волинської області від 24.01.2018 року №88-2 стверджено, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 разом з ним у спадковому будинку проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 (а.с.5).

З копії матеріалів спадкової справи №14/2018 до майна померлого 31.08.2017 року ОСОБА_4 встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину в порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, що доводиться його заявою від 20.02.2018 року, поданою приватному нотаріусу Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6, а спадкоємець ОСОБА_5 в порядку ст.ст.1273, 1274 ЦК України від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача, про що також цьому ж приватному нотаріусу подала відповідну заяву від 18.01.2018 року (а.с.60 на звороті, 66 - на звороті).

Інший спадкоємець третя особа ОСОБА_3 спадщину після смерті батька не прийняла ні в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, ні в порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України.

З копії матеріалів спадкової справи №14/2018 також встановлено, що інших спадкоємців, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_4, немає (а.с.60-69).

Таким чином, спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, що спадкує приналежне останньому майно, є позивач ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6 від 02.03.2018 року №118/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: село Мшанець, вул.Степова, 23, Любомльського району Волинської області, після смерті ОСОБА_4 з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю (а.с.12).

Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 18.05.2018 року за №124449411 підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Мшанець, вул. Степова, 23, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.75).

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, господарської будівлі для худоби і птиці, убиральні, огорожі та питного колодязя, які знаходяться в с. Мшанець по вул. Степова, 23, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання (а.с.20-24).

На підставі наведеного комплексного висновку та технічного паспорта від 07.03.2018 року встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця ОСОБА_4 та ознак самочинного будівництва не має (а.с.14-24).

Частиною 1 статті 82 ЦПК України регламентовано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Зясовані по справі обставини свідчать, що позиція відповідача та третьої особи щодо предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Керуючись ст.ст. 82, 142, 200, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 328, 1218, 1223, 1261, 1268, 1273, 1274, 1297 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 31 серпня 2017 року, на нерухоме майно, яке знаходиться по вулиці Степова, 23, в селі Мшанець Любомльського району Волинської області, і відповідно до технічного паспорта від 07.03.2018 року, складається з: житлового будинку А-1, господарської будівлі для худоби і птиці Б-1, убиральні У, огорожі 1, колодязя питного к.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 352 (триста пятдесят дві) гривні 60 копійок судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви згідно із квитанцією Любомльського відділення №1 Волинського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.03.2018 року № 0.0.988341528.1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Імя позивача ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Найменування відповідача ОСОБА_2 селищна рада Любомльського району Волинської області, місце знаходження: вулиця Лесі Українки, 2, селище Головне Любомльського району Волинської області, .

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук