АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/284/17 Номер провадження 22-ц/786/737/18Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Н. М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії:

головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів: Панченка О.О, Триголова В.М.

за участю секретаря - Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 17 січня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіального сервісного центру МВС № 8046 про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов мотивував тим, що з 12 березня 2010 року в його розпорядженні та користуванні перебуває автомобіль Nissan Patrol 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, сірого кольору, який належить, відповідно до технічного паспорта, ОСОБА_5 Останній передав позивачеві автомобіль, документи на нього, ключі та оформив на ім'я позивача довіреність на право керування автомобілем, його експлуатацію та відчуження. З часу отримання автомобіля та до 31.01.2017 року він користувався автомобілем, здійснював його ремонт, укладав договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 30 січня 2017 року слідчим Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000012 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. 31 січня 2017 року, в ході вказаного досудового розслідування, було вилучено автомобіль Nissan Patrol 1995 року випуску, який на даний час, як речовий доказ, зберігається на території Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області.

Зазначеним автомобілем позивач відкрито володів та користувався на законних підставах більше п'яти років.

Вважає, що автомобіль він набув добросовісно, так як до недавнього часу не знав, не повинен був і не міг знати, що володіє рухомою річчю незаконно.

Просив визнати за ним право власності, набуте за набувальною давністю, на автомобіль Nissan Patrol 1995 року випуску.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 17 січня 2018 року в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіального сервісного центру МВС № 8046 про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю - відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що спірний автомобіль знаходився в користуванні та розпорядженні позивача на підставі довіреності, докази про припинення чи відкликання якої відсутні, а тому вказана обставина виключає ознаки безтитульного (незаконного володіння) та право позивача заявляти про право власності за давністю володіння автомобілем. До спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст.344 ЦК України., оскільки позивач набув право користування на спірний автомобіль правомірно - на підставі довіреності, виданої відповідачем, що не передбачає перехід права власності.

З вказаним рішенням не погодився позивач, в інтересах якого, апеляційну скаргу подав його представник - адвокат ОСОБА_4 Просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду першої інстанції, щодо володіння позивачем спірним транспортним засобом на підставі довіреності, не відповідає реальним обставинам справи, не ґрунтується та суперечить правовим нормам. Вказує, що судом неправильно і безпідставно застосовано до спірних правовідносин приписи ч. 3 ст. 344, ст. 388 ЦК України, оскільки останні не стосуються предмету позову, предмету доказування та змісту позовних вимог, не кореспондуються з обраним позивачем способом судового захисту свого цивільного права і інтересу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5, виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 20.10.2006 року, власником автомобіля NissanPatrol, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 значиться ОСОБА_5 (Т.1 а.с.31).

З 11 березня 2010 року, на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Ф, ОСОБА_3 набув права користування та розпорядження (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставу) вищевказаним автомобілем. Довіреність видана без права передовіри третім особам, з правом виїзду за межі України та зберігає чинність до припинення її довірителем. (Т.1 а.с. 32). Тобто, строк даної довіреності не встановлений.

Посилання в позовній заяві позивача на те, що 12.03.2010 року ним було придбано спірний автомобіль, суперечить вимогам закону, оскільки видача довіреності на володіння, користування та розпорядження автомобілем без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним договором та не є підставою для набуття права власності. Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі № 640/7052/16-ц від 15 лютого 2018 року.

Таким чином, довіреність надає право лише на користування та розпорядження майном.

При цьому, довіреність, видана позивачу не передбачає платності.

31 січня 2017 року у ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000012, було вилучено у ОСОБА_3 автомобіль Nissan Patrol 1995 року випуску, який на даний час, як речовий доказ зберігається на території Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області, що підтверджується постановою про визнання речовим доказом від 01.02.2017 року ( Т.2 а.с.148).

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Під час дії довіреності не можливо визнати право власності за набувальною давністю, оскільки власник має право на свій розсуд розпоряджатись належним йому майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

У матеріалах справи відсутні відомості, що представництво за такою довіреністю припинено.

Висновок суду першої інстанції що, спірний автомобіль знаходився в користуванні та розпорядженні позивача на підставі вказаної довіреності, докази про припинення чи відкликання якої відсутні, тому не дає право позивачу на застосування наслідків, передбачених ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, є вірним і ґрунтується на вимогах Закону.

Посилання апелянта, на ту обставину, що довіреність від 11 березня 2010 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Ф, на підставі якої ОСОБА_3 користуватися спірним автомобілем є недійсною (нікчемною), про що свідчать лист відповідь Міністерства юстиції України вих.. № 1637/8577-0-33-17/19 від 27.04.2017року, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів з наступних підстав.

Викладена в листі інформація є підставою для перевірки дійсності довіреності правоохоронними органами та, в разі наявності складу злочину, визнання документу підробленим, що регулюється нормами КК України.

Довіреність по своїй природі є формою представництва, а не правочином, тому наслідки недійсності правочину (ст. 203, 215 ЦК України), як і нікчемності, в даному випадку, не можуть бути застосовані до виданої позивачу довіреності.

З листа відповіді Головного сервісного центру МВС України від 28.03.2017 №31/138 аз, наданої на запит адвоката ОСОБА_4, вбачається що вищевказаний транспортний засіб на ім'я ОСОБА_5 не реєструвався; свідоцтво про реєстрацію транспортного НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5 не видавалося; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 було видане 07.062007 року МРЕВ-1 м. Києва на зареєстрований автомобіль CHRYSLERPACIFICA, 2004 року випуску легковий універсал-В, VIN:НОМЕР_4, власник - ОСОБА_8; номерний знак НОМЕР_1 12.12.2007 (на один день) був виданий МРЕВ-3 м. Києва на автомобіль МІТSUBISHILANCER, 2007 року випуску, власник ОСОБА_9 з 25.12.2009 року, вказаний номерний знак був виданий МРЕВ - 3 м. Києва на автомобіль FORDFIESTA 2007, власник ОСОБА_10.

Згідно з наявною, станом на 28.03.20017 року, у базі даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС інформацією, автомобіль Nissan Patrol, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, сірого кольору, ОСОБА_11 серед викрадених в Україні не значиться.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3, є добросовісним набувачем оскільки, він не знав, не повинен був знати і не міг знати, що володіє ТЗ незаконно і без достатніх і належних на те правових підстав, суд вважає помилковим.

У Постанові Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 роз'яснено судам, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Оскільки, ОСОБА_3, у встановленому Законом порядку, права власності на спірний автомобіль не набув, то вважатися добросовісним набувачем не може.

Таким чином, судова колегія вважає, що висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 17 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ Т.В.Одринська

Судді: /підпис/ О.О. Панченко

/підпис/ В.М. Триголов

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області :______________________________Т.В.Одринська