Провадження № 22-ц/801/359/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач :Сало Т. Б.
УХВАЛА

27 листопада 2018 рокуСправа № 127/23853/18м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Сало Т.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, третя особа - Управління Пенсійного Фонду України в місті Вінниці, про відшкодування шкоди,

встановив:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з відповідного рахунку державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 46 560 грн. 50 коп. у відшкодування шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

20 листопада 2018 року на вказане рішення суду першої інстанції управління Пенсійного Фонду України в місті Вінниці подало апеляційну скаргу та клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв'язку із відсутністю на це коштів. Зокрема, апелянт посилається на ч. 2 ст. 73 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Дане клопотання не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Аналогічні положення зазначені в ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначеними у п. 29 постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК (стаття 136 ЦПК України у новій редакції) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Апелянтом не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Із матеріалів справи слідує, що судом першої інстанції вирішувалась позовна вимога майнового характеру.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в сумі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У даному випадку, виходячи із ціни позову, до сплати підлягав судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (704, 80 х 150 % = 1057, 20).

Таким чином, управлінню Пенсійного фонду України в місті Вінниці за подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду слід сплатити судовий збір у розмірі 1057,20 грн. за реквізитами: отримувач УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 22030101, Код , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок №0001 та надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документа про сплату судового збору.

Також апелянтом, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі не зазначено ідентифікаційний код управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно, до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції не відповідає вимогам Закону, то у відповідності до вимог статей 185, 357 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк не усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в місті Вінниці в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2018 року - залишити без руху.

Надати строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало