Справа № 496/2197/18
Провадження № 2/496/1233/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.03.2018 року, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - до 2000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.03.2018 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 10000 грн. на кожну дитину щомісяця. На підставі зазначеного судового рішення судом було видано три виконавчі листи, які на даний час знаходяться на виконанні у Біляївському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Під час ухвалення судового рішення, суд, визначаючи розмір аліментів, керувався довідкою Роздільнянського ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, згідно якої ним задекларовано дохід: за 2016 рік 870000 грн., за 2017 рік 895000 грн. Однак, відповідно до довідки Роздільнянського ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №1071/10/15-24-09-00 від 13.04.2018 року, його валовий дохід на 2016 рік складає 270000 грн., а за 2017 рік 295000 грн. Крім того, його донька ОСОБА_6 на сьогоднішній день закінчила навчання, у звязку з чим утримання, які мають проводити з нього, можуть бути не більше 1/3 всіх видів доходу (заробітку), що становить близько 2000 грн. на кожну дитину. Таким чином, загальний розмір утримань з його доходу становить більше половини, що є порушенням його майнових та трудових прав, у звязку з чим він вважає, що є всі підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Позивач до судового засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог постилаючись на те, що ОСОБА_2 не навів доказів погіршення його матеріального стану. При цьому пояснила, що під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів судом було витребувано інформацію відносно доходів фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та будь-яких заперечень щодо них не було. На підставі вказаної інформації судом було визначено розмір аліментів та ухвалено судове рішення, яке позивачем не оскаржувалось. Крім того, ОСОБА_2 жодним чином не спростував витребувану відносно нього інформацію в частині суми доходів. Посилання позивача на довідку Роздільнянського ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №1071/10/15-24-09-00 від 13.04.2018 року, згідно якої його дохід за той же період становить менші суми, викликає у неї сумнів щодо її достовірності, а тому вважає, що не може бути прийнята судом до уваги. Крім того, з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_2 не виконує взагалі рішення суду, аліменти не сплачує.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.03.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 10000 грн. щомісяця, починаючи з 25.04.2017 року та до її повноліття, тобто до 07.12.2022 року; на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в сумі 10000 грн. щомісячно, починаючи з 25.04.2017 року та до досягнення нею віку 23 років, або закінчення навчання; на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 10000 грн. щомісячно, починаючи з 25.04.2017 року та до досягнення ним віку 23 років, або закінчення навчання (а.с.5-6). Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось.

12.04.2018 року Біляївський районний суд Одеської області на підставі заяви ОСОБА_1 видав три виконавчих листа, які стягувач надала до виконавчої служби для примусового виконання.

Постановами старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.04.2018 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчих листів №496/4148/17, виданих Біляївським районним судом Одеської області 12.04.2018 року про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей (а.с.7-9).

З рішення Біляївського районного суду від 12.03.2018 року вбачається, що під час ухвалення рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів суд, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей, керувався інформацією, яка надійшла з Роздільнянського ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до якої ФОП ОСОБА_2 було задекларовано доходи за 2016 рік 870000 грн., за 2017 рік 895000 грн.

Згідно довідки Роздільнянського ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №1071/10/15-24-09-00 від 13.04.2018 року, яка долучена позивачем до позовної заяви, його валовий дохід за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року склав 270000 грн., за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року 295000 грн. (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розяснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Позивач, як на підставу свого позову про зменшення розміру аліментів, посилається на зміну свого матеріального становища, надаючи суду довідку Роздільнянського ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області з даними про його дохід, яка відмінна від інформації, наданої Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області за той же період, яка була досліджена судом під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні встановлено, що під час розгляду судом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів участь в ній приймав представник відповідача, який частково погодився з позовними вимогами. При цьому доказів, які б спростували витребувану судом інформацію про доходи відповідача, суду не надав, рішення суду не оскаржив.

Таким чином суд вважає, що позивачу достовірно було відомо про ухвалене судом рішення.

У теперішній час позивач, фактично не погоджуюсь із розміром стягуваних з нього аліментів, надає суду інформацію про свій дохід за період часу, який було досліджено судом під час розгляду іншої справи, та який кардинально відрізняється від інформації, наданої тим же органом.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд не приймає до уваги надану позивачем довідку Роздільнянського ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №1071/10/15-24-09-00 від 13.04.2018 року, як таку, що підтверджує зміну його матеріального стану, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону та позиції Верховного Суду України з даних правовідносин,оскільки вона стосується доходів позивача за той період часу, який був вже досліджений судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів.

Крім того, доказів того, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, закінчила навчання позивачем також не надано.

Доказів того, що у позивача змінився матеріальний стан після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів суду також не надано.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.О. Пендюра