Справа № 343/783/17
Провадження № 22-ц/779/200/2018
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі:

судді-доповідача Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю ОСОБА_3 та представників сторін,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: відділ державної реєстрації Долинської районної державної адміністрації про визнання свідоцтва про право власності недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухваленого головуючим суддею Андрусівим І.М. 06 грудня 2017 року в м. Долина,

в с т а н о в и в :

11.05.2017 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ державної реєстрації Долинської районної державної адміністрації про визнання свідоцтва про право власності недійсним.

В заяві зазначив, що після смерті 20 листопада 2013 року його батька ОСОБА_5 він та відповідачка у справі, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, а саме, отримали свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно у частках: 4/5 та 1/5.

Посилаючись на те, що відповідач не подала нотаріусу інформацію про належність спадкодавцю іншого майна, зокрема автомобіля і гаража, а пізніше отримала свідоцтво про право власності на належний спадкодавцю гараж в гаражному кооперативі «Любитель», попередньо вступивши в члени кооперативу, а він в установленому законом порядку не подавав заяви про відмову від прийняття спадщини, просив визнати недійсним свідоцтво індексний номер 44777261, видане 30.09.2015 року на гараж АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20 як незаконно отримане шляхом обману і зловживання довірою, та скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24880611 від 30.09.2015 року.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Постановлено визнати незаконним свідоцтво про право власності, індексний номер 44777261, видане 30.09.2015 року на гараж АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20 та скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24880611 від 30.09.2015 року.

Після набрання рішенням законної сили постановлено скасувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на гараж АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.09.2015 року реєстраційною службою Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

В решті позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність рішення суду.

Зазначає, що судом не було враховано того, що позивач знав про належність батькові гаража, однак у заяві від 10.02.2014 року про прийняття спадщини не вказав про таке майно, а отже пропустив позовну давність.

ОСОБА_3 вказує на те, що вона оформила свідоцтво про право власності на гараж відповідно до п. 28 Статуту гаражно-будівельного кооперативу «Любитель», яким передбачено, що гараж померлого члена кооперативу - чоловіка переходить до дружини, від дружини до старшої дитини.

12.11.2015 року зареєстровано нову редакцію статуту ГБК «Любитель», п.5.2. якого передбачено, що спадкоємці - члени родини померлого члена кооперативу мають виключне право на вступ до кооперативу. Особа, прийнята замість померлого члена кооперативу, відповідає перед кооперативом за зобов'язаннями померлого. Пунктом 5.7 статуту передбачено, що спадкоємці набувають членство в кооперативі з моменту подачі заяви щодо вступу в кооператив, яка надалі затверджується на зборах уповноважених.

Апелянт вважає, що її право власності на гараж оформлено на підставі належним чином зареєстрованих статутів кооперативу, а тому вимоги позивача безпідставні.

Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 - VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим суд застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення, а справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представники ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_3 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний гараж належав спадкодавцю, частка позивача у спадщині є більшою, позивач після смерті батька користувався гаражем та автомобілем, а тому він має переважне право на вступ до кооперативу і свідоцтво про право власності на гараж відповідачці видано безпідставно.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5

Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого: ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також дружина померлого - ОСОБА_3

Встановлено, що 07.02.2014 року приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу була заведена спадкова справи №02/2014 та прийняті заяви від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про прийняття спадщини, а також заяви ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4 (а.с.80, 82, 83, 84)

28.11.2014 року приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом - ОСОБА_4 на 4/5 частки, а ОСОБА_3- на 1/5 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_2.(а.с.10)

26.06.2015 року ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу Долинського нотаріального округу заяву про видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль ВАЗ 2102, 1979 року випуску, і 26.06.2015 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частку автомобіля.(а.с. 92,93)

Також встановлено, що 17.06.2014 року ОСОБА_3 подала на ім'я голови ГБК «Любитель» заяву про прийняття її в члени кооперативу.(а.с.15)

Згідно довідки гаражного кооперативу «Любитель», виданої 28.05.2015 року, ОСОБА_3 є членом гаражного кооперативу «Любитель», який знаходиться в м. Долині по вул. Б.Хмельницького, 86 «а» і є власником гаража №57.

Встановлено, що 30.09.2015 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на власності на гараж АДРЕСА_3.(а.с.152)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта 11.09.2015 року на ім'я ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на гараж АДРЕСА_3.(а.с.12)

Згідно п.28 статуту гаражно-будівельного кооперативу «Любитель», чинного на час звернення ОСОБА_3 із заявою про прийняття її в члени кооперативу, пай померлого члена кооперативу переходить до його спадкоємців. Спадкоємці - члени сім'ї померлого мають переважне право на дальше користування гаражним приміщенням при умові вступу в кооператив одного з членів сім'ї, який є власником автомобіля, зареєстрованого у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя не оформив в установленому законом порядку право власності на гараж, а позивач з часу смерті батька (з 2013 року) не подав заяву про вступ до кооперативу, а звернувся з такою заявою лише у 2017 році, його позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_3 в установленому законом порядку, є безпідставні.

Висновок суду першої інстанції про наявність у позивача переважного права на спадкування з врахуванням його частки у спадщині, яка є більшою, з посиланням на роз'яснення п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.06.1991 року № 5 "Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів" про переважне право на вступ до кооперативу спадкоємця, який має більшу частку у спадщині, є помилковим, оскільки переважне право на вступ до кооперативу з врахуванням розміру часток у спадщині враховується при вирішенні спорів між спадкоємцями про перевагу на вступ до кооперативу, що не є предметом спору у даній справі.

Крім того, ОСОБА_4 звернувся з заявою про вступ до кооперативу лише 17 березня 2017 року після того, як питання членства у кооперативі після смерті спадкодавця вже було вирішено.

Відповідно до п. ч.1 ст. 376 ЦК однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

При таких обставинах справи рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають до стягнення 704 грн. витрат на оплату судового збору у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, що передбачено пп. «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Долинського районного суду від 06 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: відділ державної реєстрації Долинської районної державної адміністрації про визнання свідоцтва про право власності недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 704 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко