ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2018 року м. Херсон

справа № 661/3987/17

провадження №22-ц/819/37/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Чирського Г.М. від 07 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У грудні 2017 рокуОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно дітей: сина -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, проживаючи окремо від їх спільних трьох дітей, про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, участь у вихованні та утриманні не бере, а тому наявні всі підстави позбавити ОСОБА_4 батьківських прав.

Заочним рішенням суду від 07 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено та попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; покладено на орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області контроль за виконанням ОСОБА_4 своїх батьківських обовязків по вихованню сина ОСОБА_5, доньки ОСОБА_6, доньки ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, зазначаючи, що висновки суду щодо відсутності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав не відповідають обставинам справи в межах досліджених ним доказів та суперечать нормам чинного сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2, представника органа опіки та піклування, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив та з матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх доньок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.9-11/.

Після розірвання батьками шлюбу діти залишилися проживати з матір'ю, яка на час вирішення судом спору, перебуває на заробітках у Російській Федерації, де з нею знаходиться син ОСОБА_8, а доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з батьками ОСОБА_3 у м. Нова Каховка.

Позивач вважає відповідача батьком, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Наведене твердження позивач, мотивує тим, що з 2013 року ОСОБА_4 проживає в іншому місті та не піклується про дітей, їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не забезпечує їм доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти.

Згідно висновку виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до дітей недоцільним.

Наведений висновок органу опіки та піклування зроблений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання відповідача та його пояснень; розрахунку заборгованості зі сплати відповідачем аліментів на утримання дітей та її погашення, пояснень сусідів, інформації, яка підтверджує відсутність батька у вихованні дітей, а також на підставі результатів засідання комісії з питань захисту прав дитини від 15 лютого 2017року (а.с.61-64).

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК . Так, відповідно до пункту другого частини першої статті 164 СК України , мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 із подальшими змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У пункту 18 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тобто, з'ясування наявності вини батьків по невиконанню своїх обов'язків у вихованні дитини належить до обов'язкових умов при вирішенні питань щодо позбавлення батьківських прав.

Враховуючи, що встановивши дуже обмежене спілкування відповідача з дітьми з часу окремого проживання з ними та його пасивне ставлення до їх фізичного і духовного розвитку, навчання, стану здоров'я, життєзабезпечення (крім часткової сплати аліментів за рішенням суду), його заперечення щодо позбавлення батьківських прав та бажання виправити відносини з дітьми, суд не встановив і позивач не довела, що це відбувається внаслідок свідомого нехтування ним своїми обов'язками, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбаченої п.2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Разом з тим, виходячи із особистих стосунків між позивачем та відповідачем, характеру їх роботи, які протягом тривалого часу знаходяться на відстані від місць свого проживання та проживання дітей, виходячи із бажання відповідача належним чином виконувати свої батьківські обовязки та налагоджувати стосунки з дітьми, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обовязків по вихованню дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини (справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Також у своїй практиці, зокрема у справі "М.С. проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Так, з висновку виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокаховської міської ради ОСОБА_4 заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно дітей, пояснивши, що його робота повязана з постійними тривалими відрядженнями, що не дає можливості часто бувати у м. Нова Каховка для відвідування дітей; виявив бажання відновити відносини та спілкування з дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та змінить своє відношення до них.

Отже, висновок суду відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів, нормам сімейного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач у судовому засіданні ніяким чином не довів того факту, що він гідний бути батьком своїм дітям, та суд першої інстанції не врахував думку дітей колегія суддів, як підставу для скасування рішення суду не приймає, оскільки попередження судом відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та покладення на орган опіки та піклування контроль за виконанням батьківських обовязків засновано за доведеності винної поведінки батька, інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, як зазначалося вище, доведення та встановлення факту неналежного виконання батьком свого обов'язку щодо виховання дітей згідно із положеннями діючого в Україні сімейного законодавства є недостатнім для позбавлення особи батьківських прав.

Відповідно до загальних положень Сімейного кодексу України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст.ст.5,7 СК).

Згідно із положеннями Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР від 27 лютого 1991року №789-ХII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина з моменту народження має право, наскільки це можливо, знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

При зверненні до суду, в процесі розгляду справи судом першої інстанції і в апеляційній скарзі позивач не мотивує свої вимоги інтересами дітей, не зазначає в чому ці інтереси полягають і яким чином відбудеться їх захист в результаті задоволення судом позову про позбавлення відповідача батьківських прав.

Отже, колегія суддів вважає, що наразі відсутні підстави вважати, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам його дітей, яким для повного гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Обов'язок забезпечити таку атмосферу лежить на обох батьках та на особах, які опікуються дітьми.

Бажання ОСОБА_4 виправити допущені ним помилки щодо виконання батьківських обов'язків відповідають інтересам дітей та правильно враховані судом при вирішенні даного спору.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367,374, 375,382 ЦПК України, суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Базіль

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 01 листопада 2018 року

Суддя І.В. Склярська