06.11.2018 Справа № 363/4343/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Ковшун А.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, без самостійних вимог щодо предмету позову орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею - 11,9 кв.м. з лоджією площею - 1,9 кв.м.; у користування ОСОБА_3 виділити житлові кімнати площею - 9,7 кв.м. та 18,7 кв.м. з лоджією - 1,9 кв.м.; у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити кухню площею - 7,5 кв.м., вбиральню площею - 0,9 кв.м., ванну кімнату площею - 2,5 кв.м., 2 коридори площею - 2,4 та 4,8 кв.м. та передпокій площею - 8,2 кв.м.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він являється власником 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.09.2014 року. Інші 2/3 частини вказаної квартири належать ОСОБА_3, яка проживає та користується квартирою. Згідно до технічного паспорту, спірна квартира є трикімнатною, кожна кімната ізольована, та має загальну площу - 70,4 кв.м., житлову площу - 4,3 кв.м., у тому числі 1-а житлова кімната площею - 9,7 кв.м., 2-а житлова кімната площею - 11,9 кв.м., 3-я житлова кімната площею - 18,7 кв.м., а також: кухня - 7,5 кв.м., вбиральня - 0,9 кв.м., ванна кімната - 8,2 кв.м. та лоджії площею 1,9 кв.м. та 1,9 кв.м.

Домовитися про порядок користування спільною квартирою сторони не можуть, відповідач не допускає до квартири, чим порушує права власника та чинить перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 майном. ОСОБА_1 вважає за доцільне виділити йому у користування житлову кімнату площею 11,9 кв. з лоджією 1,9 кв.м., відповідачу виділити дві кімнати площею 9,7 кв.м. та 18,6 кв.м. з лоджією 1,9 кв.м., інші допоміжні приміщення залишити в загальному користуванні.

Ухвалою суду від 08.12.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.

06.11.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Крім того, відповідач пояснила, що при розподілі квартири враховувалося те, що з нею залишилися проживати четверо спільних дітей. Діти різного віку та різностатеві, а тому не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі та старшими за дев'ять років. Також, в квартирі проживає чоловік ОСОБА_3, їх спільний малолітній син та невістка. Таким чином відповідач, вважає, що буде справедливо та з урахуванням норм проживання на одну особу, кімнату яку просить виділити позивач залишити для проживання спільних дітей. Разом з тим, відповідач скориставшись своїм правом падала до суду відзив, який є аналогічним поясненням відповідача наданих в судовому засіданні.

Представник третьої особи в судовому засіданні поклалася на розсуд, щодо вирішення даного спору, але зазначила, що заявлені позовні вимоги не порушують права дітей сторін.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25.09.2014 року розділено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя наступним чином: визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,100 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в АДРЕСА_2. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,100 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в АДРЕСА_2.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається, з технічного паспорту виданого КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», на квартиру АДРЕСА_1, квартира посімейного, спільного заселення розташована на 1 поверсі поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 40,3 кв.м., у тому числі одна кімната 9,7 кв.м., друга кімната 11,9 кв.м., третя кімната 18,6 кв.м., кухні площею 7,5 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 0,9 кв.м., коридору 2,4; 4,8 кв.м., передпокою площею 8,2 кв.м. Квартира обладнана лоджією 1,9; 1,9 кв.м. Загальна площа квартири 70,4 кв.м.

Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрації виданої Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради №2940, про те, що за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_3

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 19.04.2016 року, ОСОБА_3 19.04.2016 року уклала шлюб з ОСОБА_11, та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3.

Крім того, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Вишгородської міської ради Семеновим О.І. 20.02.2018 року, за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 фактично не проживають за вказаною адресою. Натомість проживають ОСОБА_11 та ОСОБА_13

Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно до ч.2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 356 Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Крім того, відповідно до п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що застосовуючи положення стаття 391 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положення статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, оскільки позивачем доведено, що він є власником 1/3 частини квартири, а відповідач своїми діями, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушує права ОСОБА_1, як співвласника квартири АДРЕСА_1, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, шляхом встановлення порядок користування квартирою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись статтею 150 ЖК Української РСР, статтями 355, 356, 383, 391 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею - 11,9 кв.м. з лоджією площею - 1,9 кв.м.;

у користування ОСОБА_3 виділити житлові кімнати площею - 9,7 кв.м. та 18,7 кв.м. з лоджією площею - 1,9 кв.м.;

у загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити кухню площею - 7,5 кв.м., вбиральню площею - 0,9 кв.м., ванну кімнату площею - 2,5 кв.м., 2 коридори площею - 2,4 та 4,8 кв.м. та передпокій площею - 8,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2, АДРЕСА_9) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00грн.

Позивач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2, АДРЕСА_9).

Відповідач: ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк