Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Боголюбової Л.М.

за участі секретаря Кондратюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Красилові цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

встановив:

У лютому 2018 Орган опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області звернувся до суду з вищевказаним позовом.

На обгрунтування заявленого позову із уточненими позовними вимогами позивач посилається на те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Красилівській райдержадміністрації розглянуто заяву та документи надані гр.ОСОБА_2 щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав її невістки, ОСОБА_1, матері дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до наданого висновку батько дітей помер в 2015 році, вихованям дітей займається бабуся ОСОБА_2, мати дітьми не цікавиться, з ними не проживає, не бере участі у їх вихованні, не відвідує батьківські збори.

Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, зокрема не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про стан їх здоров'я, фізичний, моральний і духовний розвиток, не цікавиться їх життям та не спілкується з ними. Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному об»ємі.

Відповідачка в судове засідання на слухання справи не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_4, матір'ю яких вказано ОСОБА_1, батьком дітей вказано ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Відповідно до довідки Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області №1314 від 28.11.2017 ОСОБА_1 зареєстрована разом з неповнолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_2. Неповнолітні діти проживають за іншою адресою, разом із бабусею, що стверджується актом обстеження умов проживання від 27.09.2017р. № 530/2017.

Згідно довідок ЗОШ №1 від 12.09.2017р. № 62,63 мати дітей не відвідує батьківські збори, не займається вихованням дітей.

Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Як передбачено ст.164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону № 2402 -111 « Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами .

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов'язків, і способом захисту прав та інтересів дитини.

Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей стверджується висновком Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав від 23.01.2018р. № 44/22-43-259/2018.

Також, відповідно до Акту №530/2017 від 27.09.2017 встановлено, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають у АДРЕСА_3 де зареєстрована та проживає ОСОБА_2, яка являється бабусею останніх, піклується про них, займається їх вихованням, мати дітьми не цікавиться, з ними не проживає.

Батько дітей, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Відповідно до характеристики від 14.09.2017 ОСОБА_3 навчається в Красилівській ЗОШ І-ІІІ ст. №1 є однією із кращих учениць класу, визначається високим рівнем загального розвитку. Відповідно до характеристики Красилівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 ОСОБА_4 навчається у 6-А класі, показав середній та початковий рівень навчальних досягнень, мати дітей батьківські збори не відвідує, вихованням дітей займається бабуся та дідусь, батько дітей помер.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.09.2017 р. малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, останні проживають з бабусею ОСОБА_2 у АДРЕСА_1, умови проживання дітей задовільні, вихованням дітей займається бабуся, мати дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою попередження негативних наслідків для дітей, суд вважає за доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Задовольняючи позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, суд бере перш за все до уваги те, що малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наразі перебувають на межі підліткового віку, який є найбільш важкий і складний з усіх дитячих вікових груп, що представляють собою період становлення особистості. Цей вік характеризується наявністю самих різноманітних проблем і труднощів, які найчастіше витісняються у зв'язку зі страхом усвідомлення. У формуванні самооцінки підлітків значну роль відіграє сім'я, стиль сімейного виховання, який визначається батьківськими ціннісними орієнтаціями, установками, емоційним ставленням до дитини. Особливості сприйняття батьків дитиною і способи поведінки з ними обумовлюють засвоєння підлітками основних правил і норм поведінки, виробляють їх позицію по відношенню до світу і самому себе, а в родині відповідачки розвиток соціальних цінностей у дітей не є можливим.

Судом встановлено, що відповідачка не має бажання забезпечити базові потреби-належне харчування, відповідний одяг, санітарно-гігієнічні умови проживання своїх неповнолітніх дітей.

Спілкування з матір»ю у дітей взагалі не відбувається, як і сам виховний процес. За наведеного вище суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_1 щодо малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, проти чого не заперечує сама відповідачка.

Вимоги позивача про стягнення з відповідачаки аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні на час розгляду справи малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на утриманні у своєї бабусі, а тому є всі підстави щодо стягнення аліментів на утримання дітей з відповідачки на її користь в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 23, 81, 95, 133,141, 258-259, 263- 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.164 ,165 ,166, 180, 182, 191 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області (31000, м.Красилів, площа Незалежності,2, Хмельницької області) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_9.н., зареєстрованої АДРЕСА_4) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( зареєстрована АДРЕСА_4) аліментв в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітини відповідного віку на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6,прож. АДРЕСА_5 починаючи з 26.01.2018 до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі

704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено через Красилівський районний суд до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. М. Боголюбова