Постанова

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 359/9629/15-ц

провадження № 61-18745св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі: приватне підприємство «НИВА-В.Ш.», відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

особа, яка подала касаційну скаргу, - ОСОБА_5,

представник особи, яка подала касаційну скаргу, - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Київської області від 30 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Гуля В. В., Іванової І. В., Касьяненко Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» (далі - ПП «НИВА-В.Ш.»), відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів та акту про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що 29 липня 2013 року філією 10 ПП «Нива-В.Ш.» було проведено прилюдні торги з реалізації належного йому арештованого нерухомого майна, а саме домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 Вказані прилюдні торги проводились у рамках виконавчого провадження № 34788951, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, з виконання виконавчого листа, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 14 листопада 2011 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_7 отриманих за договором коштів у розмірі 2 982 074 грн та судових витрат у розмірі 27 357,96 грн.

Вказував, що у результаті проведення прилюдних торгів переможцем визнано ОСОБА_3 Разом з тим, вважав, що прилюдні торги були проведені з порушенням правил, визначених пунктом 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 (далі - Тимчасове положення), так як він не був повідомлений про їх проведення. Внаслідок чого було порушено його право бути повідомленим про проведення торгів та позбавило його можливості взяти участь у їх проведенні.

Крім цього, його, як боржника, не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження № 34788951, накладення арешту, опису та оцінки майна, результат визначення вартості та оцінки нерухомого майна, а також про виставлення майна на прилюдні торги. Оцінка майна була занижена.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати недійсними прилюдні торги, проведені 29 липня 2013 року філією 10 ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до складу якого входять садовий будинок (літера «А-2») загальною площею 386,9 кв. м з надвірними господарськими будівлями і спорудами; колонка питна (літера «К»), яма вигрібна (літера «Л»), огорожа № 1-3; визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів, затверджений філією 10 ПП «Нива-В.Ш.» від 29 липня 2013 року № 1013327/1; визнати недійсним акт державного виконавця, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах від 09 серпня 2013 року №1245/9.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2016 року у складі судді Журавського В. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 не був повідомлений про проведення прилюдних торгів, не надано. Прилюдні торги були проведені без порушенням правил, визначених пунктом 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 з належним чином проведеною оцінкою майна.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 29 липня 2013 року філією 10 ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого входять садовий будинок (літера «А-2») загальною площею 386,9 кв. м з надвірними господарськими будівлями і спорудами: колонка питна (літера «К»), яма вигрібна (літера «Л»), огорожа №1-3.

Визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів, затверджений філією 10 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» від 29 липня 2013 року № 1013327/1.

Визнано недійсним акт державного виконавця, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах від 9 серпня 2013 року № 1245/9, а саме: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого входять садовий будинок (літера «А-2») загальною площею 386,9 кв. м з надвірними господарськими будівлями і спорудами: колонка питна (літера «К»), яма вигрібна (літера «Л»), огорожа №1-3.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що прилюдні торги були проведені з порушенням вимог законодавства щодо правил проведення прилюдних торгів, визначених пунктом 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 (у редакції станом на період проведення прилюдних торгів), внаслідок чого порушено законні права позивача бути повідомленим про проведення торгів та позбавило його можливості взяти участь у проведенні торгів.

Апеляційний суд також послався на невідповідність стартової ціни продажу ринковій ціні на таке майно.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 не була залучена судами до участі у розгляді справи, проте судовим рішенням апеляційного суду були порушені її права, оскільки на час розгляду справи і до ухвалення районним судом рішення, за договором купівлі-продажу від 04 березня 2014 року, вона придбала у ОСОБА_3 домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Посилається, що ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного рішення, в іншому судовому процесі, намагається позбавити її права власності на вказане майно.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких він вказує, що доводи касаційної скарги не впливають на правильність рішення суду апеляційної інстанції, оскільки не зазначено жодних порушень судом норм матеріального чи процесуального права. Вважає, що саме по собі незалучення ОСОБА_5 до участі у справі не є підставою для скасування правильного по суті та законного судового рішення.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був власником садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 31 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8., ОСОБА_1, третя особа - СТ «Святище-2», про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 було скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2010 року та ухвалено нове рішення, яким, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 грошові кошти, отримані за договором у розмірі 2 982 074 грн та судові витрати у розмірі 27 357,96 грн.

14 листопада 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-173/2010 на виконання вказаного рішення апеляційного суду.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрив виконавче провадження № 34788951, у ході виконання якого проведено реалізацію домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу на прилюдних торгах.

29 липня 2013 року був підписаний протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна № 1013327/1, яке належить ОСОБА_1, відповідно до якого філія 10 ПП «Нива-В.Ш.» відчужила на користь ОСОБА_3 спірне домоволодіння.

ОСОБА_3 зобов'язалася внести до 07 серпня 2013 року на депозитний рахунок державної виконавчої служби суму у розмірі 557 405 грн, яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного лота та сумою винагороди організатора прилюдних торгів.

09 серпня 2013 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві склав акт № 1245/9 про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 не довів тієї обставини, що він не був повідомлений про проведення прилюдних торгів, які були проведені без порушенням правил, визначених пунктом 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 з належним чином проведеною оцінкою майна.

За правилами частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тимчасовим положенням передбачено правила проведення прилюдних торгів, зокрема, процедуру підготовки, проведення торгів, що включає серед іншого направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна згідно з пунктом 3.11 Тимчасового положення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1, апеляційний суд, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, встановив, що філією 10 ПП «НИВА-В.Ш.» не було повідомлено боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна, чим було порушено вимоги пункту 3.11 Тимчасового положення. Апеляційний суд виходив з того, що саме ПП «НИВА-В.Ш.» зобов'язаний був забезпечити повідомлення позивача про проведення прилюдних торгів та, за правилами статті 60 ЦПК України 2004 року, саме відповідачі мали довести факт виконання вимог щодо належного повідомлення. Разом з тим, жодних належних і допустимих доказів про дотримання цього обов'язку суду не надано. При цьому, факт направлення повідомлення не є фактом його отримання адресатом.

З судовими рішеннями судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України у редакції 2004 року, чинній на час розгляду судами справи, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд, зокрема, вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Судом встановлено, що на час розгляду цієї справи судами, власником спірного домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_5, яка придбала вказане майно у ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку від 04 березня 2014 року.

Тобто ОСОБА_5 стала новим власником будинку, який був предметом розгляду справи, ще до ухвалення судом першої інстанції рішення.

Суд першої інстанції всупереч наведеній вище нормі процесуального права не залучив до участі у справі власника спірного домоволодіння - ОСОБА_5, що є порушенням положень статті 41 Конституції України, частини першої статті 321 ЦК України, згідно з якими право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, на вказану обставину справи та на суттєве порушенням судом першої інстанції норм процесуального права уваги не звернув і не врахував, що ОСОБА_5, як власник спірного домоволодіння, мала право на відстоювання своїх прав та інтересів у суді, могла заявити свої заперечення щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1, які повинні були бути перевірені та оцінені судами.

Не залучивши ОСОБА_5 до участі у справі, не отримавши та не оцінивши її доводи щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1, суди порушили її права на справедливий суд і на ефективний засіб юридичного захисту, передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким суди першої та апеляційної інстанцій не забезпечили повний та всебічний розгляд справи, належним чином не встановили усі необхідні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановили належним чином питання про склад осіб, чиїх інтересів стосується вирішення даного спору та які повинні брати участь у справі, що призвело до передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України).

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, збирати та надавати оцінку доказам, вирішувати питання про склад осіб, які беруть участь у справі, порушення норм процесуального права допущені обома судами, то справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів і вимог касаційної скарги та скасувати рішення суду першої інстанції також, оскільки під час апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі нових осіб.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 30 серпня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В.Черняк