Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/1127/17 Головуючий у 1 інстанції Карабак Л.Г.
Провадження № 22-ц/778/891/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позові зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_7, після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємці першої черги відсутні, спадкоємцем другої черги є ОСОБА_6, який, подаючи заяву про прийняття спадщини нотаріусу, приховав наявність інших спадкоємців.

З 2008 року вона постійно проживає у м. Києві, у м. Запоріжжі буває зрідка, з ОСОБА_7 спілкувалася в телефонному режимі, факт його смерті він неї приховали.

Просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_7 терміном у три місяці.

ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач ОСОБА_6 помер, до справи в якості відповідача залучено його спадкоємця за заповітом ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, терміном у три місяці.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Стягнути з позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, щоОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2) є рідними братами, які народилися у шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що убачається з свідоцтв про їх народження.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 від шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_10, тобто у другому шлюбі та є зведеною сестрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Як убачається з копії трудової книжки, позивачка з 2008 року постійно проживає та працює у Київській області у ПП «Двері Білорусії», яке знаходиться у м.Києві, Б.Вацлава Гавела, 16а.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, заяву про прийняття спадщини після його смерті подав його брат ОСОБА_12, що убачається з матеріалів спадкової справи, при цьому, він повідомив нотаріуса про те, що інших спадкоємців не має, приховавши наявність сестри та жінки ОСОБА_13

Судом вірно встановлено, що наявність інших спадкоємців, або співвласників майна померлого була очевидною для ОСОБА_6, що убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2016 року, зокрема, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_5 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Такими причинами є те, що вона постійно тривалий час мешкає в м.Києві, від неї було приховано факт смерті брата, що убачається з матеріалів спадкової справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та знайшло підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не був обізнаний про смерть батька з незалежних від нього обставин.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, яким є як факт смерті, так і оголошення особи померлою і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Крім встановлених у суді першої інстанції обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, при апеляційному розгляді справи встановлено, що доводи ОСОБА_3 відносно відсутності поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, навпаки, підтверджують їх поважність.

Судом встановлено, що позивач є зведеною сестрою спадкодавця, народилася від другого шлюбу спільного батька, після смерті його матері, і тому ствердження, що брати ОСОБА_5 не знали про її існування не заслуговує на увагу. Відповідачем не доведено, що брати ОСОБА_5 виховувалися окремо від батька, за умови, що їх мати померла, при цьому, позивачка народилася, коли брати були малолітніми.

Крім того, ОСОБА_13 зверталася до ОСОБА_6 з позовом про визнання права власності на 1/2 частину майна, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2017 року (цивільна справа № 336/2795/16-ц, пр. 2/336/70/2017) у задоволенні позову було відмовлено, а рішенням Апеляційного суду Запорізької області позов було задоволено, рішення набрало чинності.

ОСОБА_13 звернулася із позовом через місяць після смерті ОСОБА_7 19.06.2016 року, що було відомо ОСОБА_6, але він не повідомив нотаріуса про наявність спору.

Між спадкоємцями очевидний спір щодо спадкового майна, усі вони заінтересовані у зменшенні кола спадкоємців та збільшенні спадкової маси на свою користь, за таких умов, суд має дотримуватися вимог закону щодо необхідності вирішення питання спадкування спочатку нотаріусом, а лише за наявності спору - судом.

З врахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд дійшов правильного висновку про необхідність надання позивачу додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, так як він дійсно був пропущений нею з поважної причини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу, що позивач тривалий час мешкає в м.Києві, від неї було приховано факт смерті брата, що убачається з матеріалів спадкової справи.

Фактично відмова у задоволенні заяви може стати прихованим усуненням особи від спадкування, оскільки факт того, що позивачка зрідка спілкувалася із братом підтверджує, що вона не знала про його смерть, крім того, з пояснень представника позивачки убачається, що про смерть брата її повідомила його дружина ОСОБА_13, відшукавши її телефон із запізненням.

Крім того, відповідач не довів суду, що позивачка була належним чином повідомлена про смерть брата або брала участь у його похованні або достеменно була обізнана у інший спосіб, свідомо уникала звернення до нотаріуса, без поважних причин.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтованими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: