РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"25" жовтня 2018 р. 145/750/18

2/145/564/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 10.02.2007 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № ODXRFB07060382 відповідно до якого йому були надані грошові кошти для придбання техніки.

07 грудня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис, про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 120724,82 грн. щодо звернення стягнення заборгованості за вказаним

кредитним договором від 10.02.2007 року станом на 26.09.2016 року грошових коштів в сумі 24174 грн. 88 коп., з урахуванням:

заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1635,69 грн.;

заборгованості за відсотками у розмірі 6906 грн. 85 коп.;

заборгованості з комісії у розмірі 519 грн. 84 коп.;

заборгованості з пені у розмірі 13485 грн. 12 коп.;

заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.

заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1127 грн. 38 коп.

В подальшому постановою державного виконавця Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження, з виконання вищевказаного виконавчого напису.

Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено з порушенням чинного законодавства, а саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 07 грудня 2016 року не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з нього на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 07 грудня 2016 року на загальну суму 24174 грн. 88 коп. (двадцять чотири тисячі сто сімдесят чотири грн. 88 коп.), щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRFB07060382 від 10 лютого 2007 року таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що в матеріалах справи кредитний договір відсутній, тому нотаріус без нього взагалі не міг нічого зробити, крім того у них є спір по пені та штрафу.

Представник відповідача ПАТ "КБ ПРИВАТБАНК" в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

07 грудня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 120724,82 грн. щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRFB07060382 від 10 лютого 2007 року станом на 26.09.2016 року грошових коштів в сумі 24174 грн. 88 коп., з урахуванням:

заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1635,69 грн.;

заборгованості за відсотками у розмірі 6906 грн. 85 коп.;

заборгованості з комісії у розмірі 519 грн. 84 коп.;

заборгованості з пені у розмірі 13485 грн. 12 коп.;

заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.

заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1127 грн. 38 коп. (а.с. 5).

В подальшому постановою державного виконавця Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження, з виконання вищевказаного виконавчого напису.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

10.02.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № ODXRFB07060382 відповідно до якого йому були надані грошові кошти для придбання техніки.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регламентовано Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вдповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчиненню виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 п. З Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинення нотаріусом виконавчогй напису як з підстав порушення нотаріусом процедури вчиненого виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Позивач, як сторона за кредитним договором, жодних листів чи повідомлень з вимогою про усунення порушення стосовно виконання зобов'язання із зазначенням у них стислого змісту порушених зобов'язань, від ПАТ КБ «Приватбанк» не отримував, в зв'язку з чим був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх.

З самого виконавчого напису нотаріуса не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні дорученн, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підставні вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Суд вважає, що виконавчий напис нотаріуса належить визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки його виконання вчинене з порушенням встановленого порядку та щодо заборгованості, яка була спірною.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, ст. 274-276 ЦПК України, ст. 192, 258, ЦК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат»,

вирішив :

Позов задоволити повністю.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 07 грудня 2016 року на загальну суму 24174 грн. 88 коп. (двадцять чотири тисячі сто сімдесят чотири грн. 88 коп.), щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRFB07060382 від 10 лютого 2007 року таким, що не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 02.11.2018 року.

Суддя Мазурчак А. Г.