06 липня 2018 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
секретаря судового засідання Шевчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовної заявою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення суми, -
Позивач Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві через предстапвника звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач перебував на обліку в управлінні і отримував пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В результаті перевірки даних використаних для призначення пенсії встановлено, що відповідач не подав до управління відомості про своє працевлаштування, що впливає на розмір пенсії, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії в період з 01.08.2011 р. по 31.01.2013 р. в розмірі 396,50 грн.
На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача суму надмірно виплачених коштів у розмірі 396,50 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 29.03.2018 року «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізовуються шляхом злиття, а саме: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
27.04.2018 року було створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка є правонаступником всіх прав та обов'язків припинених Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
На підставі викладеного та ст. 55 ЦПК України, суд вважав за необхідне залучити до участі у справі правонаступника Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Головне управління Пенсійного фонду України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим в законному порядку місцем проживання, відзиву на позовну заяву до суду не подавав.
Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін.
Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідач ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду і отримував пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Позивачем, з метою доцільного та ефективного використання бюджетних коштів, було проведено перевірку даних використаних для призначення (перерахунку) пенсії.
В результаті перевірки встановлено, що виникла переплата пенсії у ОСОБА_1 за період з з 01.08.2011 р. по 31.01.2013 р. в розмірі 396, 5 грн.
Про факт виникнення переплати пенсії у відповідача свідчить лист № 1275 від 13.07.2016 р. Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Частиною 2 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Частиною 1 статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15.05.2003 № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1 був надісланий лист № 1249/06-33 від 28.07.2016 року, яким було запропоновано сплатити суму виниклої переплати в розмірі 396,50 грн. в добровільному порядку. Проте, відповідач жодним чином не відреагував на пропозицію позивача.
Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3 "Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення, яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Згідно із ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Положення статті 1215 ЦК України мають застосовуватися з урахуванням положень ст. 103 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ст. 50 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою.
Відповідно до даної норми, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).
В позові Управління зазначало, що переплата пенсії відповідача у розмірі 396,50 грн. виникла внаслідок неподанням останнім відомостей про працевлаштування, що вплинуло на розмір пенсії.
Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Позивачем у встановленому законом порядку не доведено недобросовісності або зловживання з боку відповідача при набутті коштів розмірі 396,50 грн.
Зокрема, не надано доказів працевлаштування ОСОБА_1 в період з 01.08.2011 р. по 31.01.2013 р. та не повідомлення останнім про таке працевлаштування управління Пенсійного фонду України.
Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.
Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, недоведеність позивачем того факту, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 76-81, 95, 258-259, 263-365, 280 ЦПК України, ст. 1, 2, 1212, 1215 ЦК України, Конституцією України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", -
В задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити повністю.
3аочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.
Повний текст заочного рішення суду складено 11.07.2018 року.
Суддя