Справа № 635/5905/17
Провадження № 2/635/279/2018
31 січня 2018 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі
головуючого судді Назаренко О.В.,
за участі секретаря Токарук Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
12 жовтня 2017 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12 вересня 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №200. Від цього шлюбу народилася дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з вересня 2014 року з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_1». Зазначила також, що дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріального забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання сина, оскільки матеріально дитині не допомагає, участі у його вихованні не приймає. Відповідач аліменти нікому не сплачує, інших дітей не має.
Ухвалою від 23 листопада 2017 року відкрито провадження в справі.
Справу розглянуто за відсутності позивача та відповідача.
Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
31 січня 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Із тексту позовної заяви та поданих суду письмових заяв сторін судом було встановлено, що волевиявлення сторін спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства.
Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу.
Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом тривалого часу, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 записані батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як зазначила позивач, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із нею та перебуває н6а її утриманні. Зазначене підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.09.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 фактично проживають за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки.
Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той іх них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Оскільки між сторонами відсутня домовленість про порядок участі відповідача в утриманні дитини, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідач не спростував доводів позивача про можливість сплачувати аліменти. Ніяких інших письмових доказів сторонами не надано, тому суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб на утримання, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його богу.
За ч 2. ст. 182. СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена, а також судовий збір на користь держави.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 263-265, 267,268, 280-283 ЦПК України,
позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 12 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №200.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище - «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2017 року і до досягнення сином повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду у межах суми рахунку за місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Апеляційного суду Харківської області.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; місце проживання взятої на облік як внутрішньо переміщена особа АДРЕСА_1.

відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3.

Повний текст судового рішення складено 09 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: Назаренко О.В.

.