Справа №442/1277/18
Провадження №2-о/442/55/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Крамар О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа Вороблевицька сільська рада Дрогобицького району

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вищевказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що 07 лютого 2010 року померла її мати, ОСОБА_3, яка була власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Миру, 7, у с.Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24.05.1989 року та земельних ділянок (кадастровий номер - :04:000:0129, кадастровий номер - :02:000:0253), які розташовані на території Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Спадщину після смерті матері, вона прийняла, так як фактично спільно з нею проживала на час відкриття спадщини, вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за своєю матірю, так як вона була особою похилого віку.

З часу смерті матері, по даний час ніхто не звертався до нотаріуса та не відкривав спадкової справи для оформлення спадщини після її смерті, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Вона як єдиний спадкоємець вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину з наступних причин: вона вважала, що для прийняття спадщини після смерті матері, достатньо того, що вона була її донькою і до останніх її днів постійно проживала з нею разом. Більше того, за життя мати, склала в її користь Заповіт від 16.03.2006 року за р. №19, яким все своє майно заповіла їй.

Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину та розяснено, що у звязку з тим, що її місце проживання і матері не було зареєстроване за однією адресою і вона не звернулася до нотаріуса протягом шестимісячного строку, змушена звертатися до суду для встановлення юридичного факту «спільного проживанні зі спадкоємцем на час відкриття спадщини».

Встановлення факту спільного проживання з матірю, їй необхідне для оформлення спадщини.

28.02.2018 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, подала клопотання про розгляд заяви у її відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав викладених в заяві, просить заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, від них надійшло клопотання про розгляд даної справи у їхній відсутності, щодо задоволення позову покладаються на думку суду, чим не заперечили щодо задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову заінтересованою особою судом не встановлено

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.05.1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З цього слідує, що суду підвідомчий розгляд справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Із представлених заявником матеріалів справи вбачається, що заявник, є дійсно дочкою покійної ОСОБА_3, яка була власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Миру, 7, у с.Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24.05.1989 року та земельних ділянок (кадастровий номер - :04:000:0129, кадастровий номер - :02:000:0253), які розташовані на території Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, а також матеріалами справи встановлено, що заявниця разом із спадкодавцем постійно проживала та прийняла спадщину після її смерті.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_2 є підставною та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, прийняття спадщини після смері ОСОБА_3, яка померла 07 лютого 2010 року, ОСОБА_2, шляхом її постійного проживання разом із спадкодавцем, її матірю, ОСОБА_3, на час відкриття спадщини (07 лютого 2010 року).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар