ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5064/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/204/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Сович Н.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/5064/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року, постановлену суддею Дзюбич В.Л., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (далі ПАТ Укрсоцбанк) про стягнення коштів.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач повторно не з`явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки в судове засідання (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить дану ухвалу скасувати та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Зазначає, що судові засідання пропустив з поважних причин. Так в судове засідання, призначене на 19 червня 2018 року, не з`явився через важкий стан здоров`я матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 20 серпня 2018 року перебував у відрядженні в іншому місті.

На підтвердження цього надав виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3133 ( ОСОБА_2 ) та посвідчення про відрядження з військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1

05 листопада 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить проводити слухання справи без його участі. Вимоги апеляційної скарги підтримує повністю та просить повернути справу на розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак, відзив на апеляційну скарг не надійшов.

Представник ПАТ Укрсоцбанк в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач не з`явився в судове засідання, призначене на 19 червня 2018 року та повторно не з`явився в судове засідання 20 серпня 2018 року, не повідомив про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходили.

Однак, з ухвалою суду суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання призначались на 19 червня 2018 року та 20 серпня 2018 року.

ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 19 червня 2018 року, був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом в розписці.(а.с. 155)

Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні вимог 128 ЦПК України підтверджуючих повідомлення позивача про дату та час розгляду позовної заяви на 20 серпня 2018 року.

Оскільки судова повістка на вищезазначену дату повернулась за закінченням терміну зберігання. (а.с. 169-170)

Інші докази про повторне направлення судовової повістки та вручення останньої заявнику в матеріалах справи відсутні.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в період з 27 липня 2018 року по 28 серпня 2018 року позивач перебував у відрядженні. Дана обставина підтверджується посвідчення про відрядження з військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 (а.с.182).

Таким чином, повернення повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення за закінченням терміну зберігання, не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки для залишення без розгляду позовної заяви має існувати одночасно дві обставини це належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи та повторна неявка в судове засідання. Позивач не був належним чином повідомлений про судове засідання на 20 серпня 2018, отже суд першої інстанції при постановлені ухвали від 20 серпня 2018 про залишення позову без розгляду не вірно застосував норми процесуального законодавства, а саме п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Також колегія суддів керується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи наведені обставини та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а ухвала до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 16 листопада 2018 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Ходоровський М.В.

Шевчук Г.М.