Справа №173/1664/18
Провадження №2-о/173/97/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

За участю заявника - ОСОБА_1,

Представника заявника - адвоката ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, представникзаявника адвокат ОСОБА_2, заінтересована особа: Дніпровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

13.07.2018 року до суду звернувся заявник ОСОБА_1, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Дніпровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному судовому засіданні без виклику сторін на 16 жовтня 2018 року.

16.10.2018 року розгляд справи відкладений за заявою представника заявника. Справа призначена до розгляду на 22.11.2018 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

22.11.2018 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, проживання однією сім'єю із померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 не менше 5-ти років до відкриття спадщини в АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1. та ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1993 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: в 1979 році він познайомився з гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згодом вони почали проживати разом як подружжя за адресою: АДРЕСА_1.

14.06.1993 року він та ОСОБА_3, отримали у спільну сумісну власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_2. Право власності на дану квартиру було зареєстроване у комунальному підприємстві «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації».

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3, померла. Після смерті дружини він залишився проживати у вищезазначеній квартирі та вважає себе спадкоємцем четвертої черги так як більше 5-ти років, а саме 39 років вони прожили з ОСОБА_3, однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство. Допомагали одне одному та доглядали одне за одним. Даний факт йому необхідно встановити для отримання спадщини, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявник та представник заявника заявлені вимоги підтримали за підставами, викладеними в заяві. Також представник заявника пояснила, що її довіритель та ОСОБА_3, проживали разом однією сім'єю з 1979 року. За час спільного проживання придбали квартиру у спільну сумісну власність. Спільних дітей у її заявника та ОСОБА_3 немає. На даний час її представник бажає оформити спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, але так як шлюб між ними не був зареєстрований йому необхідно встановити факт спільного проживання.

Заінтересованою особою подана заява про розгляд справи у в відсутність її представника. Будь-яких заперечень з приводу заявлених вимог не надано.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи. свідків, з'ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3. відкрилась спадщина відкрилась спадщина, яка складається із ? частини квартири, розташованої АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1993 року

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло співвласниками вищезазначеної квартири є заявник та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року..

Заявник бажає отримати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3,. але через те, що не перебував у зареєстрованому шлюбі із померлою не має можливості цього зробити.

Факт проживання заявника однією сім'єю з ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Так свідок ОСОБА_5,. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1, проживав із ОСОБА_3, давно. Вона переїхала проживати в сел. Дніпровське Верхньодніпровського району в 1979 році, а заявник та ОСОБА_3. вже проживали разом. Жили добре. Сім'я була благополучна. Весь даний час заявник та ОСОБА_3,. проживали вдвох за даною адресою. Спільних дітей не мали.

Свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з заявником. Заявник та ОСОБА_3, проживали разом однією сім'єю приблизно з 1979 -1980 року. Вони жили однією сім'єю дружно до смерті ОСОБА_3

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності з обраним заявником способом захисту порушених прав, вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного проживання заявника та ОСОБА_9,. протягом не менше 5-ти років до її смерті.

Так як даний факт підтверджується показаннями свідків. Даними домової книги. Згідно якої встановлено, що ОСОБА_3,. та ОСОБА_1. зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4. Довідкою Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 02.07.2018 року. Якою підтверджується, що ОСОБА_3,. до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4. За даною адресою зареєстрований також ОСОБА_1

Встановлення факту спільного проживання потрібно заявникові для отримання спадщини, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов'язаних із спадкуванням.

В іншому порядку встановити даний факт заявник не має можливості.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн., 40 коп., заявнику не відшкодовуються та покладаються на заявника.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1, представник заявника адвокат ОСОБА_2, заінтересована особа: Дніпровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлою ІНФОРМАЦІЯ_7 року, не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини, а саме з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року, за адресою: АДРЕСА_3

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн. 40 коп., покласти на заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення складений 02.12.2018 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 02.12.2018 року

Оприлюднене 03.12.2018 року

Дата набрання законної сили 03.01.2019 року