Номер провадження: 22-ц/785/3133/18
Номер справи місцевого суду: 2-2816/04
Головуючий у першій інстанції Жуковський А.Г.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді Колеснікова Г.Я., вивчивши матеріали апеляційної скарги адвоката Сергеєва Данили Сергійовича, поданої в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 10 листопада 2004 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Роксолана» (далі-ТОВ «Роксолана») до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та визнання права власності, позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Роксолана» про усунення перешкод у здійсненні права власності, позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ТОВ «Роксолана» про усунення перешкод у користуванні та визнання права власності, позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Роксолана» та Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні будівлею та визнання рішень та договору оренди недійсними, ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10 листопада 2004 року затверджена мирова угода між ОСОБА_5 і ТОВ «Роксолана» та закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Роксолана» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та визнання права власності, ОСОБА_5 до ТОВ «Роксолана» про усунення перешкод у користуванні та визнання права власності, ОСОБА_5 до ТОВ «Роксолана» про усунення перешкод у здійсненні права власності, ОСОБА_5 до ТОВ «Роксолана» та Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні будівлею та визнання рішень та договору оренди недійсними.

Зазначена ухвала Київського районного суду м.Одеси від 10 листопада 2004 року оскаржена адвокатом Сергеєвим Д.С. в інтересах ОСОБА_3

У відкритті апеляційного провадження належить відмовити з огляду на наступне.

Встановлено, що ухвала суду постановлена 10 листопада 2004 року, апеляційну скаргу подано 19 грудня 2017 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження.

Відповідно до положень ст.216 ЦПК України 1963 року, процесуальні норми якого діяли на період постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 10 листопада 2004 року, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції підлягала поданню протягом п'ятнадцати днів з дня її проголошення.

Згідно до положень ч.ч. 3, 4 ст.357 ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкриті апеляційного провадження в поряду, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Одночасно з подачею апеляційної скарги адвокатом Сергеєвим Д.С. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 10 листопада 2004 року.

Зокрема, заявник посилалався на те, що ОСОБА_3 та інші сторони у справі не були належним чином повідомлені про розгляд справи 10 листопада 2004 року, копія ухвали йому судом не надсилалась, про наявність оскаржуваної ухвали, яка безпосередньо стосується його прав, останньому стало відомо лише 15 грудня 2017 року, тому з вини суду він не мав можливості подати апеляційну скаргу у визначені процесуальним законом строки.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків шляхом:

- оплати судового збору в розмірі 320 грн.,

- звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Вказані в клопотанні адвоката від 19 грудня 2017 року підстави для поновлення строку не було визнано судом поважними з огляду на наступне.

Справа за позовамиТОВ «Роксолана» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ТОВ «Роксолана» з приводу усуненення перешкод у користуванні власністю (в тому числі гаражем-сараєм, розташованого за адресою: АДРЕСА_2) тощо розглядалася в суді першої інстанціїз червня 2002 року.

У травні 2003 року ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Роксолана» про усунення перешкод у користуванні та визнання права власності, і справа за вказаним позовом була об'єднана в одне провадження з наведеними вище справами.

Зокрема, ОСОБА_3 у своїй позовній заяві зазначав, що:

-проживає за адресою АДРЕСА_1;

-разом з іншими позивачами відновив за власні кошти сарай, розташований за цією ж

адресою, в якому зберігалися належні йому та іншим позивачам речі.

Посилаючись на те, що на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 21 червня 2002 року за ТОВ «Роксолана» незаконно визнано право власності на спірний сарай, ОСОБА_3 з іншими позивачами просив визнати право часткової власності по 1/2 вказаного сараю за ОСОБА_7 і ОСОБА_5 та зобов'язати ТОВ «Роксолана» не перешкоджати їм (позивачам) у користуванні належним їм сараєм.

Відповідно до правил ст.148 ЦПК України 1963 року вказана позовна заява, після закінчення підготовки справи до судового розгляду, повинна була розглянута у п'ятнадцятиденний строк.

Із матеріалів справи також вбачалося, що після подачі позову у травні 2003 року, ОСОБА_3, який згідно інформації, що міститься в його заявах, клопотанні про поновлення строку та в апеляційній скарзі, поданими протягом жовтня-грудня 2017 року, зареєстрований та проживає за тією ж адресою: АДРЕСА_1, де й знаходиться спірна будівля.

До 25 жовтня 2017 року, тобто більше ніж 14 років, він взагалі не цікавився рухом поданого ним позову, який тривалий час знаходився в провадженні Малиновського і Київського районних судів м. Одеси та в подальшому був об'єднаний з іншими позовами(справами), не знайомився з матеріалами справи, не брав участь у судових засіданнях та погодився з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2004 року про залишення його позовних вимог, в тому числі про визнання права власності на 1/2 частку спірного сараю, без розгляду на підставі п.4 ст.229 ЦПК України 1963 року, не оскарживши її.

Враховуючи, що строки для вчинення певних дій, що визначені у процесуальному законодавстві, повинні виконуватися особами, які звертаються до суду,що поновлення строку на оскарження ухвали суду першої інстанції від 10 листопада 2004 року на підставі обставин, наведених у заяві адвоката про поновлення строку, з'явилось би виправданням неналежного виконання процесуальних прав та обов'язків позивачем ОСОБА_3, підстави наведені в клопотанні адвоката для поновлення строку від 19 грудня 2017 року не було визнано судом поважними.

06 лютого 2018 року до суду надійшла заява адвоката Сергеєва Д.С. про усунення недоліків, до якої додано оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 320 грн., а також заява про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Зокрема, адвокатом вказано, що ОСОБА_3, який не є фахівцем в галузі права, не розумів як відстоювати свою позицію користувача спірним гаражем-сараєм та погодився підписати відповідну позовну заяву на пропозицію ОСОБА_5, яка за організацію юридичних послуг та представництво його інтересів в суді попросила у нього 1/2 частку спірного нерухомого майна.

Вказані підстави для пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними, оскільки не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами (письмовою угодою, довіреністю тощо).

Щодо інших підстав поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду (порушення судом першої інстанції вимог ЦПК щодо повідомлення ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи, ненадіслання йому копій відповідних судових рішень), то вони містилися в попередньому клопотанні адвоката про поновлення строку на апеляційне оскарження, якому надана відповідна оцінка в ухвалі апеляційного суду від 19 січня 2018 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження Сергеєв Д.С. не надав суду інші обставини непереборної сили, як це передбачено п.2 ч.2 ст.358 ЦПК України, які б виправдовували пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, через тривалий час після його ухвалення, а також жодного доказу на підтвердження про поважність причини процесуального пропуску на оскарження ухвали суду від 10 листопада 2004 року.

Враховуючи те, що адвокатом Сергеєвим Д.С., який подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3, до суду були надані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, які неможливо визнати поважними, у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Сергеєва Данили Сергійовича, поданої в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 10 листопада 2004 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Роксолана» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та визнання права власності, позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Роксолана» про усунення перешкод у здійсненні права власності, позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Роксолана» про усунення перешкод у користуванні та визнання права власності, позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Роксолана» та Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні будівлею та визнання рішень та договору оренди недійсними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя /підпис/ Г. Я. Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков