АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий у суді першої інстанції: ТаранН.Г.

Справа № 754/16137/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/565/2018

03 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Гаращенко Д.Р., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка», генерального директора Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Янчук Олесандра Спиридоновича, заступника генерального директора з питань розвитку Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Соколовського ІванаАндрійовича, тимчасово виконуючого обов'язку начальника відділу кадрової роботи Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Кубицької Галини Федорівни, головного інженеру Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Пархоменко Тимофія Миколайовича, помічника генерального директора з питань безпеки Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Тисячного Олексія Борисовича, заступника генерального директора з загальних питань та безпеки Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Зеленюк Вячеслава Володимировича, касира центральної бухгалтерії Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Павленко Юлії Сергіївни, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, майнової, моральної шкоди, зобов'язання відшкодувати заподіяну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» та інших - задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 04 вересня 2017 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року апеляційну скаргу було залишено без руху, в тому числі, у зв'язку із пропущенням строку на апеляційне оскарження та надано строк для звернення до суду з заявою про поновлення цього строку - 30 днів з моменту отримання копії ухвали.

Оскільки, з поштової установи до суду не надходило повідомлення про отримання ОСОБА_2 копії ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18.09.2017 року, 20.12.2017 року ОСОБА_2 було вручено ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2017 р. , в судовому засіданні під розписку (том ІV, а.с. 142).

Того ж дня з поштової установи до канцелярії суду надійшло зворотнє повідомлення на підтвердження того, що 14.12.2017 року ОСОБА_2 було отримано копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18.09.2017 року (том ІV, а.с. 156).

26.12.2017 року, на виконання вказаної ухвали, апелянт подала апеляційну скаргу (в новій редакції), в які просить поновити строк на апеляційне оскарження та визнати усунення недоліків апеляційної скарги як такі, що пропущені з незалежних від неї причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Проте суд не може визнати причину пропуску строку ОСОБА_2 на апеляційне оскарження поважною, враховуючи, в тому числі, термін, який минув із дня ухвалення оскаржуваного рішення, а також те, що апелянтом не вказано чітких об'єктивних обставин та не надано належних доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та, з огляду на положення Конвенції, щодо обов'язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, яким серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка», генерального директора Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Янчук Олесандра Спиридоновича, заступника генерального директора з питань розвитку Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Соколовського ІванаАндрійовича, тимчасово виконуючого обов'язку начальника відділу кадрової роботи Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Кубицької Галини Федорівни, головного інженеру Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Пархоменко Тимофія Миколайовича, помічника генерального директора з питань безпеки Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Тисячного Олексія Борисовича, заступника генерального директора з загальних питань та безпеки Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Зеленюк Вячеслава Володимировича, касира центральної бухгалтерії Державного підприємства «Національної кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка» Павленко Юлії Сергіївни, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, майнової, моральної шкоди, зобов'язання відшкодувати заподіяну шкоду, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Гаращенко Д.Р.