РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово будівельний кооператив" "Рівненська брама" про визнання майнових прав та заборону вчинення дій по передачі майнових прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Рівненського міського суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про визнання майнових прав та заборону вчинення дій по передачі майнових прав, в якому просять суд визнати майнове право ОСОБА_1 на квартиру за будівельним номером 59, загальною проектною площею 47,6 м. кв., на першому поверсі в другй секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у місті Рівне. Заборонити Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, у тому числі правонаступникам Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на квартиру будівельний №59 загальною проектною площею 47,6 м.кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне. Визнати майнове право ОСОБА_2 на квартиру будівельний №60 загальною проектною площею 40,74 м.кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне. Заборонити Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, у тому числі правонаступникам Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на квартиру будівельний №60 загальною проектною площею 40,74 м.кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне.

Ухвалою суду від 31.07.2018 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи без виклику сторін.

Відповідачу направлялася ухвала суду з пакетом документів, з пропозицією подати до суду письмовий відзив, що підтверджується повенутим до суду поштовим повідомленням .

Згідно поданого до суду відзиву представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 вважає безпідставними , оскільки позивачі не довели належними та допустими доказами, що їхні права порушені з боку ОК "ЖБК Рівненська брама". Посилання позивачів на наявність судових проваджень у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області і у звязку з цим, порушення прав позивача є необгрунтованим та безпідставним. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірних квартир на праві власності, а тому підстав для визнання за ними майнових прав на обєкт інвестування немає.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними усправі матеріалами, відповідно до ч.13ст. 7 ЦПК. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 5 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово - Будівельний кооператив «Рівненська брама» , в особі голови кооперативу ОСОБА_4, був укладений пайової участі в будівництві № 59/2 (далі - Договір 1).

13 серпня 2009 року між ОСОБА_5 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово - Будівельний кооператив «Рівненська брама» , в особі голови кооперативу ОСОБА_4С був укладений договір пайової участі в будівництві № 60/2 (далі - Договір 2). За умовами Договору-1 якого пайовик ОСОБА_1 вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне (далі-Обєкт) і реалізації статутної мети Кооперативу, Пайовик ОСОБА_1 зобовязувався взяти участь в будівництві обєкту та реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний №59 загальною проектною площею 47,6 м.кв., на першому поверсі в другій секції Об'єкту . За умовами Договору-2 якого пайовик ОСОБА_2 вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне (далі-Обєкт) і реалізації статутної мети Кооперативу, Пайовик ОСОБА_2 зобовязувався взяти участь в будівництві обєкту та реалізації татутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний № 60 загальною проектною площею 40,74 м.кв., на першому поверсі в другій секції Об'єкту . Згідно пункту 1.2. означених вище договорів, кооператив зобов'язується організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність квартири, обумовлені цими договорами, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиками пайового внеску. Пунктом 2.1. Договору-1 визначено, що загальний розмір внеску пайовика становить 471 240,00 грн., що еквівалентно 17485,71 доларів США на день укладення договору, згідно з курсом продажу долара США в ПАТ «Укргазбанк», на день складення договору, з розрахунку 9 900 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири, що еквівалентно 367,35 доларів США, без внутрішніх оздоблювальних робіт. Пунктом 2.1. Договору-2 визначено, що загальний розмір внеску пайовика становить 403 326,00 грн., що еквівалентно 14965, 71 доларів США на день укладення договору, згідно з курсом продажу долара США в ПАТ «Укргазбанк», на день укладення договору, з розрахунку 9 900 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири, що еквівалентно 367,35 доларів США, без внутрішніх оздоблювальних робіт. У відповідності до пункту 2.3. означених вище договорів, пайовик сплачує вартість пайового внеску у визначений строк та у спосіб, погоджені сторонами в додатку № 1 до даного договору. Згідно пункту 3.4. договору, кооператив зобов'язаний організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 30 червня 2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов'язань щодо здійснення пайового внеску. Свої зобов'язання по оплаті пайового внеску позивачі виконали у повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів№ б/н від 23 лютого 2016 року на суму 150 000 грн.; №1 від 24 лютого 2016 року на суму 150 000 грн. №1 від 25 лютого 2016 року на суму 29668 грн. № 1 від 5 лютого 2016 року на суму 120 998 грн.; №2 від 23 лютого 2016 року на суму 150 000 грн. №2 від

24 лютого 2016 року на суму 132 328 грн. Всього на суму 403 326 ( чотириста три тисячі триста двадцять шість) гривень. Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України). Відповідач, всупереч вимогам умов укладеного договору та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобов'язання, чим порушив законні права та інтереси позивача у звязку з чим з незалежних від неї причин вона не може зареєструвати за собою право власності на належну їй квартиру, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном. Судом також встановлено, що станом на день звернення до суду Об'єкт - квартал житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне (друга секція) не зданий в експлуатацію, будь-яких дій для здачі в експлуатацію будинку, де знаходяться квартири, відповідач не здійснює, чим порушує встановлені статтею 526 ЦК України загальні вимоги виконання зобов'язання: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 629 ЦК Українидоговір є обовязковим для виконання сторонами, а порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (стаття 610 ЦК України). Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладеного договору та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобовязання, чим порушив законні права та інтереси позивача, який з незалежних від нього причин не може зареєструвати за собою право власності на належну квартиру, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном. Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є обєктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об'єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на квартиру, оскільки в повному обсязі виконав умови договору пайової участі в будівництві № 17.

Згідно статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи субєктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду субєктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія субєктивного права.

Як слідує з наданих позивачами письмових доказів, у період з жовтня по листопад 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_6 було подано чотири позовні заяви про визнання недійсним договору уступки (цесії), в яких відповідачами були дочірнє підприємство «Градобуд-Рівне», ОК «ЖБК «Рівненська брама», ОСОБА_4, що підтверджується витягом із офіційного веб-сайту «Судова влада» (цивільні справи № 686/23134/17, № 686/21826/17, № 686/22342/17, № 686/20914/17). Аналогічні три позови було подано ОСОБА_7 до дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», ОСОБА_4, ОК «ЖБК «Рівненська брама» про визнання недійсним договору уступки (цесії), зокрема, справи № 686/23217/17, № 686/20915/17, № 686/21821/17, у яких він вказує, що як засновник дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» недоотримує прибуток, який може бути розподілений між засновниками як дивіденди. Оскаржуваний ОСОБА_7В.і ОСОБА_6 договір уступки (цесії) від 18 червня 2015 року був укладений між дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» (Цедент) та ОК «ЖБК «Рівненська Брама» (Цесіонарій). В порядку та на умовах, визначених цим договір уступки (цесії), Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває належні Цедентові права та обов'язки Інвестора-2, що відносяться до будівництва за Угодою № 20 про дольову участь у будівництві житлових будинків з об'єктами соціально-культурного призначення від 22 серпня 2007 року та додаткових угод до неї, укладену між Замовником - Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, Інвестором-1 - ТзОВ «Реноме-Євробуд» та Інвестором-2 - дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне». 06 вересня 2016 року між тими ж сторонами було укладено договір уступки вимоги (цесії) у новій редакції, у відповідності до якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває належні Цедентові права та обов'язки Інвестора в повному обсязі, що відносяться до будівництва Кварталу житлової та громадської забудови за Угодою про дольову участь у будівництві кварталу житлової та громадської забудови з торгівельно-розважальним центром № 20 від 22 серпня 2007 року та усіх Додаткових угод, що є невід'ємною частиною основної Угоди. За вказаним оскаржуваним договором уступки (цесії), дочірнє підприємство «Градобуд-Рівне» передало свої права та обов'язки інвестора щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м.Рівне ( І черга) для ОК «ЖБК «Рівненська Брама». ОСОБА_6 є засновником (учасником) як ОК «ЖБК «Рівненська Брама» згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (із офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України), так і дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», що підтверджується таким же витягом. ОСОБА_7 є засновником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», про що він зазначає у своєму позові від 03 листопада 2017 року. За наведеного, ОСОБА_6 як засновник (учасник) ОК ЖБК Рівненська Брама та дочірнього підприємства Градобуд-Рівне, оскаржував укладений договір уступки вимоги (цесії) між юридичними особами, засновником яких він є, а ОСОБА_7 оскаржував договір, за яким були передані права інвестора для ОК ЖБК Рівненська Брама. Суд визнає, що у випадку можливого задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсним договору уступки (цесії), таке рішення мало би негативні наслідки для кожного із пайовиків, у тому числі і для позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки однією із сторін у договорах пайової участі у будівництві є ОК «ЖБК «Рівненська Брама», який придбав інвестиційні права у дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» саме за оскаржуваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 договором уступки права вимоги (цесії). Наслідки визнання правочину недійсним (в даному випадку договору уступки (цесії) від 18 червня 2015 року) визначені статтею 216 ЦК України, зокрема, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За наведеного, під невизнанням майнових прав за позивачами на квартири слід розуміти заперечення засновником ОК «ЖБК «Рівненська Брама» і учасником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» ОСОБА_6, а також учасником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» ОСОБА_7 дійсності та належності ОК «ЖБК «Рівненська Брама» інвестиційних прав щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м.Рівне (І черга) , що відповідно створює невпевненість для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у дійсності їх майнового права на квартири.

Таким чином, вищевказані позови до Хмельницького міськрайонного суду про визнання недійсним договору уступки (цесії) свідчать про невизнання засновником ОК «ЖБК «Рівненська Брама» і учасниками дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» наявності у ОК «ЖБК «Рівненська Брама» інвестиційних прав щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулиці Костромська та Гагаріна у місті Рівному за Договором уступки (цесії) від 18 червня 2015 року, який був укладений між дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» та ОК «ЖБК «Рівненська Брама», що може мати наслідком невизнання права ОК «ЖБК «Рівненська Брама» на укладення договорів пайової участі в будівництві з будь-якими особами, у тому числі, і на укладення договору пайової участі в будівництві з позивачами.

Відповідно до вимог частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи вимоги частини першої статті 8 ЦК України щодо застосування аналогії закону, суд визнає, що майнові права підлягають такому ж захисту, що і права власності.

За встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку про те, що існують реальні підстави передбачати можливість порушення майнового права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 іншими особами, оскільки визнання недійсним договору уступки (цесії) матиме наслідком застосування положень статті 216 ЦК України, а тому наявні підстави для застосування положень частини 2 статті 386 ЦК України з метою унеможливлення вчинення дій зі сторони відповідача чи інших осіб, направлених на порушення чи позбавлення відповідних прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2

При цьому суд визнає, що обраний позивачами спосіб захисту порушених та невизнаних цивільних прав та інтересів відповідає положенням статей 15,16 ЦК України та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді.

Вимога про заборону Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» та будь яким іншим особам в тому числі правонаступникам Відповідача, вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на квартиру за будівельним номером 59, загальною проектною площею 47,6 м. кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне та вимога про заборону Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, у тому числі правонаступникам Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на квартиру будівельний №60 загальною проектною площею 40,74 м.кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне до задоволення не підлягає з тих підстав, що поряд з відповідачем адресовані до неіснуючих осіб та на майбутнє, що є порушенням вимог ЦПК та за своєю правовою природою є забезпеченням позову відповідно до положень ст.п.4 ч.1 ст. 150 ЦПК України для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Окрім того, невизначення відповідача - особи, яка порушила права позивача, суперечить вимозі п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати - судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений позивачем ОСОБА_1 при предявленні позову, підлягає до стягнення з відповідача на його користь пропорційно до задоволених вимог та судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений позивачем ОСОБА_2 при предявленні позову, підлягає до стягнення з відповідача на його користь пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово будівельний кооператив" "Рівненська брама" про визнання майнових прав та заборону вчинення дій по передачі майнових прав, задовольнити частково. Визнати майнове право за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на квартиру за будівельним номером 59, загальною проектною площею 47,6 м. кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у місті Рівне.

Визнати майнове право за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на квартиру за будівельним номером 60 загальною проектною площею 40,74 м.кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна в м. Рівне.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, сплачений ним судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, сплачений ним судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири ) грн.80 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 33027, м.Рівне, вул. Заньковецької, буд. 3, паспорт серії МЮ № 099970 виданий 18.09.2006 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: 33027, м.Рівне, вул. Заньковецької, буд. 3, паспорт серії МЮ № 269676 виданий 07.07.2011 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач: Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама», місцезнаходження: 29000, Хмельницька область, місто Хмельницький, Старокостянтинівське шосе,26, .

Повне рішення виготовлене - 13.11.2018 року.

Суддя: О.В.Панас