ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 644/6059/18

провадження № 22-ц/818/659/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Черняка В.Г.,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в обґрунтування якої зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2016 року йому та його дружині ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що 12 червня 2018 року він не зміг потрапити до квартири, оскільки батьком дружини ОСОБА_4 на вхідних дверях були замінені замки, з приводу чого він звертався до Індустріального відділу поліції ГУНП у Харківській області та вважаючи факт його виселення з квартири економічним насиллям в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_1 просив видати обмежувальний припис строком на шість місяців з наступними заходами тимчасового обмеження: усунути перешкоди у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності - квартирою № 295 у будинку № 16 по вулиці Великій Кільцевій в м. Харкові шляхом його вселення до вказаної квартири, надання йому ключів від вхідних дверей до квартири, заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 наближатися на відстань у 800 (вісімсот) метрів та ближче до місця проживання (перебування) постраждалої особи, ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його заяву про видачу обмежувального припису задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що з 06 серпня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Право власності на вищевказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2016 року зареєстровано за ОСОБА_2

12 червня 2018 року ОСОБА_1 не зміг потрапити до квартири у звязку з тим, що на вхідних дверях були замінені замки, з приводу чого він звертався до Індустріального відділу поліції ГУНП у Харківській області.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» підстав для видачі обмежувального припису.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII (Закон № 2229-VIII).

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 Закону 2229-VIII домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону 2229-VIII).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону 2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків, зокрема, усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи, заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону 2229-VIII).

Встановлено, що місце проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 не зареєстровано, заявник має житло за місцем реєстрації за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с.Зелений Колодязь, вул. Харківська, 23.

Не заперечується учасниками справи, що в провадженні суду першої інстанції знаходиться цивільна справа щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, зокрема й вищевказаної квартири.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також батьками останньої - ОСОБА_3, ОСОБА_4 склалися неприязні стосунки з приводу поділу майна подружжя, а також з приводу участі заявника у вихованні та спілкування з дитиною.

Врахувавши вищевказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії заінтересованих осіб не містять ознак домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у звязку з чим відсутні підстави для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки є аналогічними доводам, викладеним у заяві про видачу обмежувального припису, та яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_6