Справа № 361/7223/17
Провадження № 2/361/790/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 травня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 13 червня 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 638.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в подружжя народилась донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

25 травня 2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

04 липня 2014 року рішенням Дарницького районного суду Київської області частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 23 квітня 2014 року і до повноліття дитини, з індексацією стягнутих сум відповідно до закону.

Позивач зазначає, що відповідачем присуджені судом аліменти не сплачуються, про що надала довідку з державної виконавчої служби.

В змісті позовної заяви позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2011 року, з цього часу вони проживають окремо, дитина проживає з позивачем за адресою АДРЕСА_1. Позивач та її донька проживають разом із батьками позивача. Для проживання дитини створені гідні умови для проживання, гармонійна атмосфера оточення. Кожен рік дитина відпочиває на Закарпатті, або на морі, але батько гроші на відпочинок не надавав. В січні 2017 року відповідач проблематично видав дозвіл дитини на виїзд за кордон. Дитина займається танцями в ансамблі, відвідує басейн, ходить на курси англійської мови. Відповідач ніколи не відвідував вказані зайняття, не спілкувався з викладачами щодо успіхів дитини, та не сплачував кошти за навчання. За 5 років батько жодного разу не бачив дитини, не спілкувався з нею, участі у житті дитини не приймав.

В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце розгляду повідомлена належним чином. До суду надала заяву в якій просила, позов задовольнити в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення суду в разі неявки відповідача не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановлено законом порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду поданий лист за № 101/46 -727 від 15 березня 2018 року про можливість розгляду справи у відсутності представника служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Одночасно з листом направлений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_4, та акт обстеження умов проживання від 12 січня 2018 року.

Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу з ухваленням заочно рішення суду, згідно вимог ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, встановивши фактичні обставини, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 червня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2. Після одруження прізвище дружини ОСОБА_1. (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації народжень 14 серпня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 2146, та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1. Батьком вказаний ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1. (а.с.6)

25 травня 2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 9)

04 липня 2014 року рішенням Дарницького районного суду Київської області частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 23 квітня 2014 року і до повноліття дитини, з індексацією стягнутих сум відповідно до закону. (а.с. 8)

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки із середнього загальноосвітнього закладу "Слов'янська гімназія" від 15 листопада 2017 року за № 350, ОСОБА_4 навчається у 4-Б класі. Мати ОСОБА_1 приділяє багато уваги вихованню доньки, цікавиться її успіхами в школі, постійно спілкується з учителями, батько дитини ОСОБА_2 впродовж навчання не виявляє зацікавленості щодо навчання дитини, збори не відвідує, у гімназії не з'являється. (а.с.10)

Дитина ОСОБА_4 відвідає Центр хореографічної майстерності "Веселад", оплату занять проводить мати дитини ОСОБА_1 Батько дитини не був присутній на заняттях чи концертах. Вказані обставини підтверджуються складено дирекцією Центру хореографічної майстерності "Веселад" довідкою від 20 жовтня 2017 року. (а.с.11)

Також ОСОБА_4 навчається в центрі іноземних мов ExtraEducation, що вбачається із довідки від 05 жовтня 2010 року.(а.с. 12)

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 12 січня 2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою АДРЕСА_1. В цій же квартирі проживають ОСОБА_6 - дідусь, ОСОБА_7 - бабуся, ОСОБА_1 - мати дитини. Для дитини створені належні умов и для проживання, розвитку, відпочинку, навчання. (а.с.52)

У висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за № 101-2009/03 від 03 березня 2018 року зазначено, що Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація розглянувши матеріали справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 22 лютого 2018 року № 4) дійшла висновку, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про стан її здоров'я, з метою захисту майбутнього та інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.53-54)

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Із доказів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що дійсно ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не цікавиться її життям та здоров'ям, фізичним та духовним розвитком.

Керуючись ст.ст. 263-265, 274, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 відносно доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Роз'яснити ОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, що дитина за той час не буде усиновлена, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Радзівіл А.Г.