Справа № 373/869/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Керекези Я.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Тітрової І.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 373/869/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні будинком, -

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування своєю 1/2 частиною будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов`язання ОСОБА_4 перебудувати добудову, яка була зведена з порушенням будівельних норм, а саме: розібрати покрівлю будинку за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться над земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_2.

Посилається на те, що відповідач без його згоди та в порушення норм ДБН та ЗК України здійснив реконструкцію належної йому ? частини будинку по АДРЕСА_10 в результаті чого належна позивачу ? частина зазначеного будинку почала руйнуватись.

02 червня 2016 року було відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє судове засідання на 11-00 21 червня 2016 року.

21 червня 2016 року у зв`язку з неявкою відповідача суд ухвали відкласти попереднє судове засідання до 14-00 08 липня 2016 року.

Ухвалою суду від 08 липня 2016 року справу призначено до судового розгляду на 11-00 01 серпня 2016 року.

01 серпня 2016 року у зв`язку з неявкою відповідача та його представника суд ухвали відкласти судове засідання до 10-30 28 вересня 2016 року.

28 вересня 2016 року за клопотанням відповідача в судовому засіданні оголошено перерву до 13-00 30 вересня 2016 року.

30 вересня 2016 року суд виніс ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи та у зв`язку з цим зупинення провадження у справі.

15 лютого 2017 року ухвалою суду відновлено провадження у даній справі для розгляду заяви про витребування інвентаризаційної справи з Переяслав-Хмельницького БТІ для можливості виконання клопотання експерта ОСОБА_6 про надання додаткових матеріалів для проведення судової будівельно-технічної експертизи та призначено судове засідання на 09-30 01 березня 2017 року.

Ухвалою суду від 01 березня 2017 року задоволено заяву про забезпечення доказів.

Того ж дня, суд ухвалив на час проведення експертизи провадження по справі зупинити.

19 липня 2017 року ухвалою суду відновлено провадження у даній справ та призначено її до розгляду на 11-00 30 жовтня 2017 року.

Також, ухвалою суду від 19 липня 2017 року відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

30 жовтня 2017 року у зв`язу з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 16-30 21 листопада 2017 року.

21 листопада 2017 року суд ухвалив оголосити по справі перерву у зв`язку з викликом експерта до 15-30 08 лютого 2018 року.

22 лютого 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява.

08 лютого 2018 року в судовому засіданні суд ухвалив відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви в зв»язку з пропущення строків на її подання.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 позов не визнали. Зазначили, що відповідач дотримався всіх вимог законодавства щодо проведення добудови. Висновок експерта не є належним доказом, оскільки не містить належного розрахунку площі звису покрівлі частини будинку відповідача, проводячи огляд будинку експерт не оглядав безпосередньо покрівлю, на якій мається захисний фартух, а просто вказав на його відсутність. Крім того, експерт зазначив, що ті затікання, які наявні в будинку позивача, можуть бути наслідком і порушень, допущених самим позивачем при утепленні будинку. Також, ці обставини можуть бути усуненні шляхом призначення додаткової експертизи, однак позивач такого клопотання не заявляє. З пояснень експерта в судовому засіданні встановлено, що доцільним та можливим для усунення затікань та тріщин буде здійснення відповідачем перебудови своєї частини будинку, а не зносу, і також приведення у відповідність до норм ДБН частити будинку (утеплення стін та влаштування фундаменту) самим позивачем.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 29 Цивільного кодексу України.

Позивач ОСОБА_2 відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАЕ №867944 від 14 квітня 2003 року є власником 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_11

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №431390 від 23 квітня 2003 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №58194001 від 26 квітня 2016 року - 1/2 частина будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 70,80 кв.м., знаходиться у приватній власності позивача (а.с.13,19,20).

Зазначена 1/2 частина домоволодіння розташована на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка перебуває у приватній власності позивача, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №58194001 від 26 квітня 2016 року (а.с.19,20).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №58186460 від 26 квітня 2016 року, інша 1/2 частина будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 39,40 кв.м., належать на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 14 квітня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №129 (а.с.17,18).

Також, відповідач є власником земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4, що підтверджується копією державного акта серії НОМЕР_5 від 17 вересня 2012 року (а.с.60).

Отже, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є співвласниками будинку АДРЕСА_12

Однак, відповідач ОСОБА_4 без згоди позивача та за відсутності будівельного паспорта забудови земельної ділянки, у червні 2015 року розпочав реконструкцію належної йому 1/2 частини зазначеного будинку.

У зв`язку з цим позивач 03 липня 2015 року направив скаргу до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції.

У листі №10/10-71/3107/09/02 від 31 липня 2015 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції зазначає, що під час виїзду посадової особи Департаменту на місце будівництва 28 липня 2015 року було встановлено, що за вищевказаною адресою проводяться будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку.

Листом №10/10-119/1408/09/02 від 14 серпня 2015 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції повідомив, що під час повторного виїзду встановлено проведення будівельних робіт по реконструкції 1/2 частини будинку громадянином ОСОБА_4 без документа, який дає право на виконання таких робіт, чим порушено ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, відносно до гр.ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення №З-Л-А-1408/1 від 14 серпня 2015 року за ч.1, ч.5 ст.96 КУпАП. Одночасно надано припис від 14 серпня 2015 року №С-1408/1 з вимогою усунути виявлені порушення.

27 січня 2016 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції зі скаргою, оскільки відповідач не усунув виявлені порушення.

Відповідно до листа Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції №10/10-68/2502/09/01 від 25 лютого 2016 року проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 виконав вимоги припису №С-1408/1 від 14 серпня 2015 року, а саме: отримав будівельний паспорт забудови земельної ділянки від 31 липня 2015 року, виданий сектором містобудування та архітектури відділу містобудування, архітектури, житлового комунального господарства та розвитку інфраструктури Переяслав-Хмельницького РДА та зареєстровано Департаментом повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції існуючого житлового будинку та будівництва господарських споруд від 17 серпня 2015 року №КС04. Також, ОСОБА_7 було влаштовано необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Як вбачається з акта обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 від 04 травня 2016 року, при обстеженні будинку АДРЕСА_1 виявлено, що будинок в одній із кімнат має тріщини стін та стелі з суміжною частиною будинку. В іншій кімнаті видно на стелі плями від затіканя води.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_4 надав суду копію повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції існуючого житлового будинку та будівництва господарських споруд, яке зареєстроване Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 17 серпня 2015 року №КС04 та копію будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 31 липня 2015 року, виданого сектором містобудування та архітектури відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Переяслав-Хмельницької РДА.

Однак, під час перевірки здійсненої Департаментом від 14 серпня 2015 року у відповідача будівельний паспорт забудови земельної ділянки був відсутній, а при повторній перевірці від 25 лютого 2016 року ОСОБА_4 надав будівельний паспорт забудови земельної ділянки від 31 липня 2015 року, відповідно до якого виконання будівельних робіт з реконструкції існуючого житлового будинку розпочинаються від 17 серпня 2015 року, хоча будівельні роботи фактично розпочалися раніше, про що зазначено у листі Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції №10/10-71/3107/09/02 від 31 липня 2015 року.

Крім того, з наданої відповідачем копії проекту забудови земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та копії будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 31 липня 2015 року вбачається, що планом мансардного поверху не передбачено розташування даху в межах земельної ділянки позивача.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №15885/16-43 від 06 липня 2017 року відхилення у місці фактичного розташування реконструкції 1/2 частини житлового будинку (квартира 1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Переяслав-Хмельницький район до планового розташування, зазначеного у будівельному паспорті забудови земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4), що знаходиться за зазначеною вище адресою на ОСОБА_4 від 30 липня 2015 року, виданого сектором містобудування та архітектури відділу містобудування, архітектури, житлового комунального господарства та розвитку інфраструктури Переяслав-Хмельницької РДА - інсують.

Здійснена ОСОБА_4 реконструкція 1/2 частини житлового будинку (квартира 1), що знаходиться за вищевказаною адресою, відповідає п.2.17 Державних будівельних норм України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, що затверджені Наказом Держбуду України від 18 травня 2005 року №80.

Здійснена ОСОБА_4 реконструкція 1/2 частини житлового будинку (квартира 1), що знаходиться за вищевказаною адресою не відповідає чинним нормам в галузі будівництва: влаштування конструктивних елементів покрівлі квартири №1 - звис даху на площі 6,2 кв.м. та утеплення фасаду на площі 2,0 кв.м. в просторі над земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_6, що належить ОСОБА_2 є порушенням п.3 ст.79 ЗК України; проведення робіт по реконструкції 1/2 частини житлового будинку (квартира 1), що знаходиться за вказаною адресою виконано без розроблення відповідної проектної документації в порушення ст.28 Закону України «Про архітектурну діяльність».

У просторі над поверхнею земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_6), що знаходиться за адресою: Київська область, переяслав-Хмельницький район, АДРЕСА_5, знаходиться частина будівельних конструкцій даху 1/2 частини житлового будинку (квартира 1), звис площею 6,2 кв.м. та утеплення фасаду житлової ківнати 1-7, площею 17,4 кв.м. площею 2,0 кв.м.

За наявності фактичного відхилення у місці фактичного розташування реконструкції 1/2 частини житлового будинку (квартира 1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до планового розташування, зазначеного у будівельному паспорті забудови земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4), виданого ОСОБА_4, причинний зв`язок між відхиленням здійсненої реконструкції 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою до планового розташування, зазначеного у вищевказаному будівельному паспорті із тріщинами на стінах та стелі і суміжною частиною будинку АДРЕСА_6, а також промоклими частинами стелі від атмосферних опадів, що скупчуються на даху за тією ж адресою існує.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 підтвердив зазначені вище висновки та пояснив, що руйнування, які виникли у частині будинку, що належить позивачу можуть бути усунуті відповідачем шляхом перебудови, а не зносу покрівлі частини будинку, що належить відповідачу, який фактично просить здійснити позивач. Однак, експерт не зміг пояснити неточності, що містяться у висновку, зокрема, що стосується розмірів звису частини покрівлі квартири №1. Так у висновку вказано, що звис має ширину 0,40 м та площу 6,2 кв.м.. Щоб вирахувати площу за основу експерт взяв довжину будинку. Проте будь-яких належних розрахунків цьому не навів. Відповідач вказав, що довжина звису не відповідає довжині будинку, зазначене візуально підтверджується фотозображеннями (а.с.107,109-111). Будь-яких даних, що довжина звису має такий розмір, що в сукупності зі своєю шириною мати площу 6, 2 кв.м., не має.

Позивачу було роз`яснено положення ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

Однак, ОСОБА_2 не заявив клопотання про призначення додаткової будівельно-технічної експертизи для усунення неточностей, що містяться у висновку експерта №15885/16-43 від 06 липня 2017 року.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 319 цього Кодексу, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власник розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

В силу ст. 391 цього Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до чч.3,4 ст.375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм та правил.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Стаття 79 ЗК України передбачає, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані: отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури; у разі необхідності внесення змін до об'ємно-просторових, планувальних та інших рішень об'єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку.

Згідно з п.2.1. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки» затвердженого наказом Міністертсва регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05 листопада 2011 року, видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять:заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

В силу ч. 2 ст. 89 цього Кодексу, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Зважаючи на неточності у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №15885/16-43 від 06 липня 2017 року щодо розміру площі звисання, не можливістю роз»яснити це питання в судовому засіданні експертом, суд не може прийняти до уваги висновок експертизи як достовірний доказ.

З роз`яснень експерта ОСОБА_6, які він надав в у судовому засіданні, встановлено причинно-наслідковий зв`язок між відхиленнями здійсненої ОСОБА_4 реконструкції 1/2 частини житлового будинку до планового розташування, зазначеного у будівельному паспорті, із тріщинами на стінах та стелі із суміжною частиною будинку АДРЕСА_7, а також промоклими частинами стелі від атмосферних опадів, що скупчуються на даху за тією ж адресою.

Разом з тим, в експертному висновку ( аркуш 22) зазначено, що « споруда вимощення (отмостка) навкруги приміщень квартири № 2 ( належить позивачеві) має по своїй площі тріщини, руйнування, місцями не прилягає до цоколю на ширину до 1 см, влаштована з порушенням фактично на рівні планувальної позначки землі /рівень землі на межі вимощення/ і фактично не захищає фундаменти квартири № 2 будівлі від попадання атмосферних опадів».

В судовому засіданні експерт ОСОБА_6 пояснив, що вищезазначені порушення, що допущенні позивачем, також можуть бути причиною появи тріщин та затікання. Позивачеві потрібно самостійно дослідити фундамент його частини будинку, здійснити перевірку несучих конструкцій та привести відмостки у належний стан.

Позивач ОСОБА_2 просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування своєю 1/2 частиною будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов`язання ОСОБА_4 перебудувати добудову, яка була зведена з порушенням будівельних норм, а саме розібрати покрівлю будинку за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться над земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_2.

Тобто, фактично позивач просить знести покрівлю будинку за адресою: АДРЕСА_8, не зважаючи на роз`яснення експерта про можливість усунення факторів, які спричиняють руйнування частини його будинку без зносу покрівлі частини будинку відповідача.

Збудований об'єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об'єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 квітня 2017 року у справі №6-129цс17.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 22 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Позивачу повторно було роз`яснено положення ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

Однак, не зважаючи на роз`яснення суду позивач не уточнив позовні вимоги.

Таким чином, судом встановлено наступне: добудова своєї частини будинку здійснена відповідачем ОСОБА_4 з певними порушеннями, наслідком чого в частині будинку позивача ОСОБА_2 з»явилися тріщини та затікання; причиною тріщин та затікань є не лише здійснена відповідачем добудова, а й влаштування самим позивачем відмостків з певними порушеннями; площа звисання покрівлі будинку відповідача над земельною ділянкою позивача не підтверджена допустимими на достовірними доказами; перебудова покрівлі відповідача відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами можлива; позивач не звертався з вимогою про здійснення такої перебудови, а просить розібрати покрівлю будинку відповідача, що знаходиться над його земельною ділянкою; знесення нерухомого майна є крайньою мірою, яка можлива лише після використання усіх передбачених законодавством заходів реагування та у випадку відсутності можливості здійснення перебудови або якщо забудовник відмовляється від її проведення; експерт ОСОБА_6. зазначив про недоцільність в цьому випадку здійснювати знесення покрівлі частини будинку відповідача та можливість здійснення її перебудови.

За таких обставин, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.9 Перехідих положень ЦПК України ( в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 80, 81, 211, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні будинком - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового процесу:

позивач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

представник позивача - ОСОБА_3, адвокат, місце знаходження: АДРЕСА_13

відповідач - ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_12;

представник відповідача - ОСОБА_5, адвокат, місце знаходження: АДРЕСА_9.

Складання повного рішення вчинено 16 лютого 2018 року.

Суддя Я. І. Керекеза