печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.,

за участю секретаря: Винник С.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 р. до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 03.10.2017 року на квартиру НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року даний позов залишено без руху.

На виконання вимог, зазначених в ухвалі суду від 22 листопада 2017 року, представником позивача - ОСОБА_2 надано уточнену позовну вимогу.

Ухвалою суду Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

16 лютого 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подав до суду заяву про забезпечення позову, а саме: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Проте, представником позивача не надано доказів безспірності майна, квартири АДРЕСА_1, крім того, не надано правовстановлюючі докази належності ОСОБА_1 вказаної квартири.

Представником позивача, в порядку статті 151 ЦПК України, не надано належних обґрунтувань необхідності забезпечення позову та не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернулася до суду.

Статтею першою Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Проте, представником позивачем недоведено наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову неспроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Крім того, вищевказана квартира на час розгляду справи не є власністю відповідача, яким за позовом вказаний саме приватний нотаріус, тому передбачених законом підстав для її арешту, як заходу забезпечення позову, заявленого до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни, не має.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, відсутність зв'язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту на квартиру) та предметом позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів власника майна, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києваа протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.О. Матійчук