Справа № 466/8813/17 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/586/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого на тимчасову адміністрацію та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 про зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в Шевченківський районний суд м. Львова з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 включити ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до Реєстру акцептованих вимог кредиторів - вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в порядку черговості за рахунок ліквідаційної процедури, як спадкоємця по смерті вкладника ОСОБА_5.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що є спадкоємцем після смерті своєї матері - вкладника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 Він вчасно, в межах 30-денного строку з дня опублікування відомостей про ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 з кредиторською вимогою про включення його до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, а тому у Відповідача були відсутні правові підстави відмовляти йому у задоволенні його кредиторських вимог.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року позов задоволено.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 включити ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до Реєстру акцептованих вимог кредиторів - вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в порядку черговості за рахунок ліквідаційної процедури, як спадкоємця по смерті вкладника ОСОБА_5.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого ОСОБА_4 на тимчасову адміністрацію та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 640, 00 грн.

Рішення суду оскаржив Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що введення тимчасової адміністрації та відкриття ліквідаційної процедури стосовно АТ «Дельта Банк» має наслідком спеціальний порядок повернення коштів вкладників, якими є фізичні особи, які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Вказує, що у даному випадку відбулася заміна власника рахунку в порядку спадкування, і в Уповноваженої особи ФГВФО не було фактичних даних щодо цих обставин, і такі документи не були надані позивачем разом з кредиторською вимогою в строк, визначений Законом, тому дії Уповноваженої особи ФГВФО щодо відхилення вимоги позивача відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також посилається на порушення судом правил підсудності при розгляді даної справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась, зокрема, з грошових вкладів, які було розміщено у ПАТ «Дельта Банк».

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її син ОСОБА_2

Встановлено також, що 21.09.2015 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Лойку С.І., про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41565911 від 21.09.2015 року. 30.10.2015 року приватним нотаріусом ЛМНО Лойком С.О. було надіслано на адресу ПАТ «Дельта Банк» лист за вих. № 33/02-14 з проханням повідомити про наявність грошових вкладів та заповідального розпорядження на ім'я ОСОБА_5

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_4

Згідно з частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Відомості про ліквідацію банку були опубліковані в газеті «Голос України» № 187 (6191) від 08.10.2015 року.

Таким чином, кредитори банку мали можливість заявити свої вимоги до банку з 08.10.2015 року по 09.11.2015 року.

З матеріалів справи убачається, що кредиторську вимогу позивачем було подано 24.10.2015 року у відділенні № 2 ПАТ «Дельта банк» у м. Львові, що розташоване за адресою: м. Львів, пр-т Чорновола, 67-Б.

03.11.2015 року ОСОБА_2 було скеровано заяву про визнання його кредитором ПАТ «Дельта Банк» за заборгованістю, яка виникла за всіма Договорами, укладеними між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» на ім'я Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_8, а також кредиторську вимогу на ім'я уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 До кредиторської вимоги позивачем було долучено, зокрема, витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі, з якого вбачалось, що після смерті вкладника ОСОБА_5 заведена спадкова справа, а позивач є її спадкоємцем. Як доказ надіслання даної кредиторської вимоги на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 представник позивача надав суду квитанцію відділення Нової Пошти про надіслання 03.11.2015 року листа, адресованого ПАТ «Дельта Банк» за адресою: 01133, м. Київ, б-р Дружби Народів, 38.

Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК). Разом з тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки право на отримання спадкового майна перейшло до позивача ще в день відкриття спадщини, а саме 23.03.2015 року, позивач при зверненні з кредиторською вимогою до Уповноваженої особи Фонду 24.10.2015 року та 03.11.2015 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», був наділений всіма необхідними повноваженнями для такого звернення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення правил територіальної підсудності судом першої інстанції, який розглянув справу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки як убачається з матеріалів справи, спір виник з приводу договору банківського вкладу, що є банківською послугою, позивач є правонаступником в цих правовідносинах.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 06.12.2018р.

Головуючий

Судді