Справа №515/1763/17
Провадження №2/515/45/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
02 січня 2018 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
08 листопада 2017 року ОСОБА_1 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.
Вона проживала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, від сумісного проживання у них 15.07.2016 р. народився син ОСОБА_3. Спільне проживання вони припинили з моменту народження дитини, син знаходиться на її повному утриманні. Вона з дитиною знаходяться у важкому матеріа- льному становищі, а відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по матеріальному забезпеченню дитини, просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина до його повноліття.
Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.11,14), відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення.
Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотан- ня про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не зді- йснюється.
За загальним правилом суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які во- на посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 483300 (а.с.3), у сторін у справі 15.07. 2016 р. народився син ОСОБА_4.
Довідкою Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 07.11. 2017 р. (а.с.4) підтверджується, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою ро- звитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчан- ня, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, го- тувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхід- ний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб- ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з бать- ків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпе чення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд по- винен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх до- чки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання.
Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь пози- вача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, до досягнення ним пов- ноліття.
Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 08.11.2017 р.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182, 191 СК України, ст.ст.76-80, 258, 259, 263- 265, 268, 280-282,354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повно- ліття, починаючи 08.11.2017 р.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави су- довий збір в розмірі 704 грн.80 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко