Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 314/3250/18
Провадження №: 2-о/332/95/18
УХВАЛА
01 листопада 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Максимівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, Відділ у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, -
ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій зазначено, що 15.06.2002 року він успадкував після смерті свого батька житловий будинок № 12 по вул.Богданова в с.Максимівка Вільнінського району Запорізької обл. та земельну ділянку площею 0,37 га за цією ж адресою. Право власності на вказану ділянку, оформлене в порядку спадкування, підтверджується державним актом ІІІ-ЗП № 012803 від 08.07.2002р., в якому цільове призначення земельної ділянки зазначено: «ведення особистого селянського господарства». В подальшому, рішенням Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 21.12.2007р. вказана земельна ділянка віднесена до земель житлової та громадської забудови та до земель сільськогосподарського призначення. Після цього при оформленні технічної документації було виявлено, що в державному акті невірно зазначене цільове призначення земельної ділянки. Отже, зазначені земельні ділянки не є тотожними, тому у заявника виникли перепони реалізувати своє право на продаж житлового будинку, оскільки за відомостями, які зазначені в державному акті, будинок наразі розташований на земельній ділянці, призначеної для городини. Просить в заяві встановити факт належності ОСОБА_1 вказаного державного акту на право власності на землю саме з цільовим призначенням «для ведення особистого підсобного господарства».
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву ОСОБА_1 підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в заяві, суду також пояснила, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначена помилка стосовно цільового використання земельної ділянки, яку виправити неможливо, представники Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області усно відмовляються добровільно виправити цю помилку, просила заяву задовольнити.
Заінтересовані особи до судового засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду з нижченаведених підстав.
Відповідно до ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються тільки цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих майнових чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
В ході розгляду судом встановлено, що 15.06.2002 року ОСОБА_1 успадкував після смерті свого батька житловий будинок № 12 по вул.Богданова в с.Максимівка Вільнінського району Запорізької обл. та земельну ділянку площею 0,37 га за цією ж адресою. Право власності на вказану ділянку, оформлене в порядку спадкування, підтверджується Державним актом ІІІ-ЗП № 012803 від 08.07.2002р. (а.с.6), в якому цільове призначення земельної ділянки зазначено: «ведення особистого селянського господарства». В подальшому, Рішенням Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 21.12.2007р. вказана земельна ділянка віднесена до земель житлової та громадської забудови та до земель сільськогосподарського призначення (а.с.12). Після цього, при оформленні технічної документації, було виявлено, що в державному акті невірно зазначене цільове призначення земельної ділянки. Отже, зазначені земельні ділянки не є тотожними, тому у заявника виникли перепони реалізувати своє право на продаж житлового будинку, оскільки за відомостями, які зазначені в Державному акті, будинок наразі розташований на земельній ділянці, призначеної для городини. Просить в заяві встановити факт належності ОСОБА_1 вказаного Державного акту на право власності на землю з цільовим призначенням саме «для ведення особистого підсобного господарства».
Таким чином, в заяві фактично ставиться питання про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, оскільки вимогою заявника є не встановлення юридичного факту належності йому правовстановлюючого документу, а фактична зміна формулювання цільового призначення землі, яка визначена в Державному акті про право власності.
Однак, відповідно до ч.2 ст.20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Зазначені обставини свідчать про наявність спору щодо формулювання цільового призначення земельної ділянки, який визначено в Державному акті ІІІ-ЗП № 012803 від 08.07.2002р. (а.с.6), та який не співпадає із формулюванням цільового призначення спірної ділянки, викладений в Рішенні Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 21.12.2007р. (а.с.12).
Отже, оскільки по справі був встановлений спір щодо цільового використання спірної земельної ділянки та щодо дій Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області при оформленні вищезазначених документів, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду, оскільки в силу ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються тільки ті цивільні справи про підтвердження юридичних фактів, які не містять спірних правовідносин. Тоді як цю справу необхідно розглядати в позовному провадженні, за участю сторін та із дослідженням доказів, які повинні обґрунтовувати фактичне цільове призначення земельної ділянки.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Максимівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, Відділ у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишити без розгляду.
Розяснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 02 листопада 2018 року.
Суддя Р.В.Сінєльнік