АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3015/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року місто Київ

Справа № 753/4683/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Дарницького районного суду м. Києва, ухваленого 19 січня 2018 року в складі судді Колесника О.М. в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач ОСОБА_3 є її батьком. Після припинення спільного проживання батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у 2008 році, ОСОБА_3 протягом 8 років не надавав будь-якої допомоги матері на її утримання. Тривалий час існувала заборгованість по аліментам. ІНФОРМАЦІЯ_3 року їй виповнилось 18 років, стягнення аліментів припинилось, однак вона продовжує навчатись у Львівському національному університеті ім. Івана Франка на другому курсі денної форми навчання. Строк навчання закінчується 30 червня 2020 року. Оскільки вона навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу, сплачує за оренду житла, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2500 грн., щомісяця як матеріальну допомогу до закінчення навчання, оскільки відповідач працює, має можливість надавати таку допомогу. Її мати сплачує грошові кошти за навчання дитини, купує канцтовари, витрачає кошти на її утримання.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання, до закінчення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2500 грн. щомісяця в рахунок стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, починаючи з 13 березня 2017 року до 30 червня 2020 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права.

Зазначив, що однією з умов стягнення аліментів на повнолітню доньку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їхніх матеріальних, сімейних обставин, стану здоров'я. При цьому береться до уваги наявність у платника аліментів інших членів сім'ї, яких він зобов'язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо особа перебуває на пенсії - розмір пенсії; стан здоров'я.

Ним було зазначено обставини, що вказують на неспроможність сплачувати аліменти на дитину з урахуванням його матеріальних, сімейних обставин та стану здоров'я, надані докази до суду першої інстанції.

Він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на час навчання ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що він є єдиним працюючим в сім'ї, на його повному утриманні перебуває дружина та двоє дітей, та на частковому - мати і теща, особистий незадовільний стан здоров'я, щомісячні витрати на сплату єдиного податку та єдиного соціального внеску, сплата за харчування у дитячому садочку, комунальні послуги, світло- та енергопостачання та ін..

Суд не звернув уваги та не дослідив,а відповідно і не надав жодної оцінки в рішенні, поданих ним доказів стосовно його доходу. Так, у 2017 році місячний валовий дохід становив 5140 грн. За такого розміру доходів він не має можливості щомісяця сплачувати 2500 грн. аліментів, дана сума становить половину його щомісячного доходу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначала, що задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, при визначені розміру аліментів в сумі 2500 грн. щомісячно, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність у позивача потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням в університеті та незадовільним станом здоров'я, вказав що обов'язок батька такий же як і у матері утримувати доньку, та врахував майновий стан відповідача та його фінансову можливість сплачувати дану суму щомісячно позивачці.

Відповідач зареєстрований , як фізична особа підприємець, займається торгівельною діяльністю, від здійснення якої має дохід. Бізнес відповідача пов'язаний з продажем та ремонтом дорогих насосів, насосних станцій, котлів, бойлерів тощо. Свою діяльність відповідач здійснює у декількох місцях.

Крім цього, у власності відповідача знаходиться чотирьохкімнатна квартира у м.Бориспіль, житловий будинок з господарськими спорудами в Бориспільському районі, земельна ділянка в Бориспільському районі.

У 2016 році відповідачем був придбаний автомобіль TOYOTA PRADO 2,7 2007 року випуску. Вартість такого автомобіля у 2016 році, згідно відомостей, які містяться на сайтах продажу авто приблизно 20 000 доларів США.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін, виходячи з наступного.

Судом установлено, що від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилась донька ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 є батьком повнолітньої дитини ОСОБА_2, позивачки по справі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_2 були стягнуті аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця, станом на 18 травня 2017 року заборгованість по їх сплаті становить 7500 грн., про що йдеться у довідці-розрахунку Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак згідно змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 11 січня 2018 року ОСОБА_3 повністю сплатив аліменти на день повноліття доньки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2, доньці відповідача та третьої особи по справі, виповнилось 18 років, що підтверджується ксерокопіями паспорта (а.с.4) і свідоцтва про народження (а.с.7). На день розгляду справи ОСОБА_2 зареєстрована разом з матір'ю ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 (а.с.6).

Як убачається з копій довідок №276 від 16 грудня 2016 року та №1288/17 від 27 листопада 2017 року ОСОБА_2 навчається на другому курсі відділення української мови та літератури філологічного факультету Львівського національного університету ім. Івана Франка денної форми навчання, строк навчання закінчується 30 червня 2020 року (а.с.9; 119).

Навчаючись у м. Львові, позивач орендує там квартиру АДРЕСА_2, сплачуючи з 1 вересня 2016 року по 3600 грн. щомісяця (а.с.11-16), а з 1 вересня 2017 року - по 4000 грн. щомісяця (а.с. 120-124).

Судом також установлено, що відповідач ОСОБА_3 17 липня 2010 року уклав шлюб з ОСОБА_6 (а.с.47).

Від шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилась донька ОСОБА_7 (а.с.48), а ІНФОРМАЦІЯ_6 року - син ОСОБА_8 (а.с.49).

Дружина відповідача знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і одержує державну соціальну допомогу (а.с.50).

Разом з ними проживає ОСОБА_9, мати дружини, яка отримує пенсію 1368 грн. 14 коп. щомісяця (а.с.71) та перебуває на обліку у лікаря-ендокрінолога з діагнозом: цукровий діабет (а.с.69).

Крім того, на його утриманні знаходиться його мати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ступеню (а.с.72).

Відповідач хворіє на остеохондроз, множинну міжхребцеву грижу, радикулярний синдром.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 разом зі своєю дружиною, малолітніми дітьми та матір'ю дружини (а.с.70). 1/2 частина даної чотирьохкімнатної квартири належить ОСОБА_3 на праві власності. Крім того, на праві власності йому належить і 1/2 частина будинку АДРЕСА_4 (а.с.91-92).

Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в Баришівсько-Березанському відділенні Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області як платник податків спрощеної системи оподаткування на ІІ групі.

Відповідно до поданої до органів ДФС ОСОБА_3 річної декларації сума доходу за 2016 рік склала -73000 грн. /а.с. 53, 177/, за 2017 рік - 61680 грн. /а.с. 153/.

Встановивши, що позивач досягнула повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі з денною формою навчання, перебуває на матеріальному забезпеченні матері та несе витрати на оплату оренди житла, потребує матеріальної допомоги на купівлю одягу, взуття, несе витрати пов'язані з проїздом до місця навчання, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання приладдям, книжками та задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 2500 грн., суд першої інстанції вірно виходив із того, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу доньці саме у такому розмірі, вважаючи цю суму обґрунтованою, достатньою та такою, що відповідає потребам позивача.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров'я були спроможні надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України).

Так, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, є працездатною особою, яка може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв'язку з цим і потребує такої допомоги, врахувавши, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно протягом навчання.

При цьому необхідність утримувати інших дітей, дружину, непрацездатну матір, тещу, не виключають обов'язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка її потребує.

Крім цього, ОСОБА_3 має у власності нерухоме майно (1/2 частину квартири, 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами), прийнявши до уваги стан здоров'я відповідача, висновок суду про наявність у останнього можливості надавати повнолітній дочці матеріальну допомогу у розмірі по 2500 грн. щомісячно є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 2500 грн. на дитину, яка продовжує навчання, є непомірним для нього як для особи, яка отримує в середньому місячний валовий дохід 5 140 грн., колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньки у визначеній сумі. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів в сумі 2500 грн. щомісячно, останній, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надав.

Сам по собі невеликий розмір доходу ОСОБА_3 не звільняє його як батька від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду м.Києва ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І.Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус