Справа № 548/14/18
Провадження № 2/548/161/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Ващенко М.В.,

розглянувши у выдкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства « Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне Акціонерне Товариство « Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, в обґрунтування якого вказали, що 29.09.2015 року о 05:00 в в м. Києві по вул. Братиславській, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю двох транспорних засобів : 1 ) автомобіля «BMW» номерний знак 346-27CK, під керуванням ОСОБА_1 та 2) автомобіля «МАН» , номерний знак НОМЕР_1 , який належить ПП «ТРАНС ЛОГІСТИК» під керуванням ОСОБА_2 .

Братиславським районним судом м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву про розглдя справи у його відсутність, зазначивши , що позовні вимоги та фактичні обставини справи визнав в повному обсязі.

Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У ч. 1 ст. 223 ЦПК України значиться, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на момент ДТП між потерпілою та позивачем - ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», був укладений договір добровільного страхування №13415а5д, за яким позивач прийняв на себе ризики щодо автомобілю потерпілого.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Отже, сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач складає: 31 950 (Тридцять одна тисяча девятсот пятдесят) грн. 91 коп.

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі.

Братиславським районним судом м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з роз'ясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що у разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У відповідності ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На основі Рахунка № СК-000005096 від 09.12.2016 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 31 950 (Тридцять одна тисяча девятсот пятдесят) грн. 91 коп.,

що підтверджується платіжним дорученням № 862 від 14.01.2016 року.

Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як вбачається з пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний:

- дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди;

- вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди;

- поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси;

- невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Із вимог підпункту 38.1.1 п. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача, як страховик за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме: - 31 950, 91 грн.

Станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося, відповідач будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надав, у звязку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 31 950,91 грн.

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 1600 грн.

Керуючисьст.ст.4, 12, 13, 18, 80-82, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263 265, 268, 272, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 29, 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного Акціонерного Товариства « Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (Адреса: 37850 Полтавська обл, Хорольський р-н, с. Андріївка), ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (Адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8,Код ) суму страхового відшкодування в розмірі 31 950 (тридцять одну тисячу девятсот п ятдесят) грн. 91 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (Адреса: 37850 Полтавська обл, Хорольський р-н, с. Андріївка), ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (Адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8,Код ) сплачений судовий збір в розмірі 1600, 00 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 07.03.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна