Провадження № 2/219/3028/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецькой області у складі: головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі: Азямовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
07.09.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Бахмут, вул. Чайковського, 24/66 на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2003 року. У вказаній квартирі зареєстрована також її донька відповідач ОСОБА_2 Однак вона з 2014 року за адресою реєстрації не проживає, а мешкає та працює у м. Москва, та намірів повертатися не має. Особистих речей відповідач у квартирі також не має, вона їх забрала ще коли переїздила жити до Москви у 2014 році. З причин формальної реєстрації ОСОБА_2 у спірній квартирі, позивачу доводиться сплачувати комунальні послуги і за неї (відповідач витрати на житлово-комунальні послуги не сплаує), а також вона позбавлена права оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просила розглянути справу у її відсутність.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 квітня 2003 року (ВАК № 191813), посвідченому приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованому в реєстрі за № 1835 належить двокімнатна квартира, загальною площею 39,7 кв.м, в т.ч. жилою 25,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Артемівськ (нині Бахмут) АДРЕСА_2 (а. с. 8).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою позивачки ОСОБА_1
Згідно довідки ПП «Наш дім плюс» № 2674 від 03.09.2018 року, за адресою: ОСОБА_4 дійсно зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: власник ОСОБА_1 (дата реєстрації 27.05.2003 року), та її донька ОСОБА_2 (дата реєстрації 25.04.2014 року) (а. с. 6).
Факт реєстрації відповідача за вищевказаною адресою також підтверджується інформацією Бахмутської міської ради № вх. 5453, яка надійшла на адресу суду 03.10.2018 року (а. с. 14).
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка з 2014 року за адресою: АДРЕСА_3, не проживає, що підтверджується актом ПП «Наш дім плюс» від 03.09.2018 року (а. с. 7).
Відповідно до довідки ТОВ «Имакор» від 08.05.2018 року (а. с. 10) ОСОБА_2 працює на підприємстві з 16.12.2016 року до теперішнього часу на посаді адміністратора.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.
Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту.
Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.
Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 4, 9, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 321, 391, 405 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлений строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.П.Харченко