Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2/1519/7720/11

провадження № 61-32067св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2017 року у складі судді Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 26 березня 2008 року між

ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладений споживчий кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 200 000 доларів США, що в еквіваленті становить 1 010 000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,40 % з кінцевим терміном повернення 26 березня 2018 року.

Також, 20 червня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладений споживчий кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 200 000 доларів США, що в еквіваленті становить 970 500 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50 % з кінцевим терміном повернення 20 червня 2029 року.

З метою забезпечення зобов'язань за вказаними кредитними договорами, 26 березня та 20 червня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та

ОСОБА_5 укладені договори поруки, відповідно до умов яких останній на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за кредитним зобов'язанням ОСОБА_4

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитних договорів, станом на 20 листопада 2011 року утворилась заборгованість у розмірі

244 324,56 доларів США, що в еквіваленті становить 1 948 659,40 грн.

На підставі вищевказаного, з урахуванням уточнених позовних вимог,

ПАТ «Укрсиббанк» просило суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 599 498,75 доларів США, що в еквіваленті становить 4 791 793,51 грн, з яких:

- за договором про надання споживчого кредиту від 26 березня 2008 року: заборгованість за простроченим кредитом - 191 561,49 доларів США, що в еквіваленті становить 1 532 150,99 грн; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 109 205,96 доларів США, що в еквіваленті становить 872 883,24 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 8 523,25 доларів США, що в еквіваленті становить 68 126,34 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 104,96 доларів США, що в еквіваленті становить - 104 747,94 грн;

- за договором про надання споживчого кредиту від 20 червня 2008 року: - заборгованість за простроченим кредитом - 192 183,12 доларів США, що в еквіваленті становить 1 536 119,68 грн; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 75 196,63 доларів США, що в еквіваленті становить 601 046,66 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 087,05 доларів США, що в еквіваленті становить 8 688,80 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - 8 636,29 доларів США, що в еквіваленті становить 69 029,86 грн.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня

2013 року (у складі судді Мазун І. А.) позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 599 498,75 доларів США, що в еквіваленті становить 4 791 793,51 грн, з яких:

- за договором про надання споживчого кредиту від 26 березня 2008 року: заборгованість за простроченим кредитом - 191 561,49 доларів США, що в еквіваленті становить 1 532 150,99 грн; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 109 205,96 доларів США, що в еквіваленті становить 872 883,24 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 8 523,25 доларів США, що в еквіваленті становить 68 126,34 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 104,96 доларів США, що в еквіваленті становить 104 747,94;

- за договором про надання споживчого кредиту від 20 червня 2008 року: заборгованість за простроченим кредитом - 192 183,12 доларів США, що в еквіваленті становить 1 536 119,68 грн; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 75 196,63 доларів США, що в еквіваленті становить 601 046,66 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 087,05 доларів США, що в еквіваленті становить 8 688,80 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - 8 636,29 доларів США, що в еквіваленті становить 69 029,86 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, у серпні

2015 року ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалами Апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2015 року

у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано скаржнику сплатити судовий збір та надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Роз'яснено, що у випадку невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2013 року визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі статей 121, 297 (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою). Роз'яснено, що вказане не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 24 травня 2017 року ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, повторно оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат

ОСОБА_6, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано скаржнику надати клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Роз'яснено, що у випадку невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У червні 2017 року до апеляційного суду від ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, надійшла заява про усунення недоліків, а саме квитанція про сплату судового збору.

У серпні 2017 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду

від 06 червня 2017 року від ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2017 року

у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2013 року відмовлено на підставі статей 121, 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою).

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що звернення з повторною апеляційною скаргою (24 травня 2017 року) після постановлення ухвали апеляційного суду від 18 листопада 2015 року про повернення апеляційної скарги не є підставою вважати, що повторна апеляційна скарга подана у строк, передбачений частиною першою статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) і що пропущення строку на апеляційне оскарження відбулося з поважних причин, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції стало помилкове зазначення представником ОСОБА_5 у позовній заяві та первісній апеляційній скарзі адреси ОСОБА_5, що стало наслідком неотримання поштової кореспонденції суду та не володіння інформацією щодо руху справи, що в свою чергу призвело до порушення пропуску строку. Постановляючи ухвалу про відмову у відкриті апеляційного провадження, апеляційний суд позбавив скаржника права на судовий захист, передбачений частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

30 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків апеляційного суду не спростовують.

Апеляційний суд установив, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2013 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 25 серпня 2015 року ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалами Апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано скаржнику сплатити судовий збір та надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Роз'яснено, що у випадку невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Належно завірені копії ухвал Апеляційного суду Одеської області

від 04 вересня 2015 року були направлені ОСОБА_5 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, вказану останнім в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1, повідомлення про зміну адреси від скаржника не надходило. Поштове відправлення було повернуто «за закінченням терміну зберігання», тобто не вручено адресату з незалежних від суду причин.

З метою забезпечення права на апеляційній розгляд, копії ухвал Апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2015 були повторно направлені ОСОБА_5 на вказана адресу. Поштове відправлення було повернуто «за закінченням терміну зберігання», тобто не вручено адресату з незалежних від суду причин

26 жовтня 2015 року з метою з'ясування відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 Апеляційним судом Одеської області було надіслано запит до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

(далі - ВАДР ГУ ДМСУ в Одеській області).

Відповідно до відповіді ВАДР ГУ ДМСУ в Одеській області ОСОБА_5 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_7. Знятий з обліку 31 жовтня 2014 року за закінченням строку реєстрації за договором найму.

17 листопада 2015 року помічником судді Апеляційного суду Одеської області складено довідку про те, що на неодноразові дзвінки за номером телефону, який вказаний ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, жодного разу останній не відповів. 17 листопада 2015 року на дзвінок відповіла особа, яка повідомила, що цей номер не належить ОСОБА_5

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2013 року визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі статей 121, 297 (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою). Роз'яснено, що вказане не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з договором доручення

від 05 січня 2016 року ОСОБА_8, яка представляла інтереси ОСОБА_4 (колишньої дружини ОСОБА_5.), доручила ОСОБА_6 виконувати окремі доручення, зокрема, знайомитися з матеріалами справи та отримувати необхідні копії.

13 січня 2016 року ОСОБА_6 за вищевказаним дорученням звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання необхідних документів, 16 січня 2016 року ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами справи та отримав копії необхідних документів . Разом з тим, відповідно до довіреності від 15 червня 2016 року ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представляти його інтереси в суді. Довіреність видана строком на три роки і дійсна до 15 червня

2019 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, повторно оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області 06 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат

ОСОБА_6, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано скаржнику надати заяву про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Роз'яснено, що у випадку невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Належно завірену копію ухвали Апеляційного суду Львівської області

від 06 червня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_5 отримав 04 серпня 2017 року (за адресою: АДРЕСА_6), його представник ОСОБА_6 - 17 червня

2017 року (за адресами: АДРЕСА_2; АДРЕСА_3), а представник

ОСОБА_7 - 14 липня 2017 року (за адресою: АДРЕСА_4), що підтверджується рекомендованими повідомленнями.

Крім того, копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 отримав 05 липня 2017 року в приміщенні Апеляційного суду Одеської області, що підтверджується його розпискою. Також, 01 серпня 2017 року представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами справи та зробив з них копії, що підтверджується його розпискою.

27 червня 2017 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду

від 06 червня 2017 року від представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 надійшла заява на усунення недоліків, а саме оригінал квитанції про оплату судового збору в сумі 1 870 гривень.

07 серпня 2017 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду

від 06 червня 2017 року від представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про поновлення строку.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2017 року

у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2013 року відмовлено на підставі статей 121, 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою).

Відповідно до статті 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_5 не виконав вимоги ухвали апеляційного суду від 06 червня 2017 року про залишення без руху апеляційної скарги, а саме не надав заяву про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим апеляційний суд обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції стало помилкове зазначення в позовній заяві та в первісній апеляційній скарзі адреси ОСОБА_5, що стало наслідком неотримання поштової кореспонденції суду та не володіння інформацією щодо руху справи, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний суд вживав всіх засобів для вручення ОСОБА_5 ухвали апеляційного суду від 04 вересня

2015 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме двічі надсилав її на адресу, вказану ОСОБА_5 в апеляційній скарзі (АДРЕСА_5), перевіряв останнє місце реєстрації ОСОБА_5 та телефонував на номер, який скаржник вказав в апеляційній скарзі. Проте, всі ухвали апеляційного суду поверталися за «закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, ухвала апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року про визнання неподаною та повернення заявнику була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) 24 листопада 2015 року.

Проте заявник, звернувшись до апеляційного суду повторно з апеляційною скаргою 24 травня 2017 року, тривалий час не цікавився її розглядом, хоча мав таку можливість, зокрема, довідатися про постановлені у справі ухвали, які є оприлюднені. ОСОБА_5 не подавав заяви про зміну свого місця проживання чи перебування, не вживав заходи для отримання судової кореспонденції, направленої на зазначену ним у позовній заяві та апеляційній скарзі та останню відому суду адресу.

Крім того, ОСОБА_4 є колишньою дружиною ОСОБА_5, була повідомлена про рішення суду першої інстанції, чотири рази зверталась з апеляційними скаргами на вказане рішення.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк