УХВАЛА

про повернення заяви

"12" лютого 2018 р., Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 закладу " Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" за участю зацікавленої особи ОСОБА_2 про продовження госпіталізації громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний стаціонар без його усвідомленої згоди, як недієздатної особи,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 заклад " Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" , в особі представника - лікуючого лікаря ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний стаціонар без його усвідомленої згоди, як недієздатної особи.

Розгляд заяв даної категорії має окремий порядок та особливості судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Із наведеної норми закону випливає, що така заява може бути подана такими суб"єктами, як: керівник психіатричного закладу, його заступник чи представник лікарні із повноваженнями подання позову до суду , підтверджених довіреністю.

Як вбачається із позовної заяви, така подана та підписана лікуючим лікарем ОСОБА_4, на ім"я якого, хоч і видана довіреність за підписом в.о. головного лікаря ОСОБА_1 закладу " Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня", разом з тим, він не може виступати заявником у справі про продовження госпіталізації особи до психіатричного закладу у примусовому порядку в розумінні вимог ч.1 ст. 339 ЦПК України.

Відповідно до ст. 341 ч.2 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги.

Відтак, законодавцем розмежовано процесуальний статус лікаря - психіатра, який надає свій висновок про доцільність госпіталізації та представника комунального закладу, який обґрунтовує правові підстави звернення до суду із заявою про продовження госпіталізації особи до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Отже, поєднання даних учасників процесу із різними процесуальними статусами в одній особі є недопустимим та суперечить положенням ст.ст. 339-341 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, заява підлягає поверненню, оскільки вона подана та підписана особою, яка не має права на її поданя до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ч.4 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 закладу " Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" за участю зацікавленої особи ОСОБА_2 про продовження госпіталізації громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний стаціонар без його усвідомленої згоди, як недієздатної особи - повернути заявнику.

Роз"яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п"ятнадцяти днів з дня отримання її копії .

Суддя В. Кузь