Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/283/17

09 лютого 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки за рішенням Богородчанського районного суду від 29.12.2010 року.

Заявлені вимоги позивачка в судовому засіданні первинно при розгляді справи у порядку заочного провадження мотивувала тим, що за згаданим рішенням Богородчанського районного суду на відповідача покладено обовязок сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 21.03.2002 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Однак, з часу постановлення рішення змінились обставини, які впливали на визначення участі батька у витратах на утримання дитини. Так, відповідач і надалі отримує доходи від заробітків за межами України. Проте розмір аліментів, який був визначений станом на 2010 рік у звязку з інфляційними процесами є мізерним і не забезпечує елементарних потреб дитини. Після закінчення 9 класу дочка поступила на навчання до Івано-Франківського коледжу, де здобуває середню освіту і фах. У звязку з цим, вона змушена нести додаткові витрати на її утримання, зокрема наймає житло, що обходиться у розмірі 1300 грн. на місяць, а також несе витрати на харчування та забезпечення життєвих потреб дитини. Добровільно збільшити розмір своєї частки на утримання дочки відповідач відмовився. Внаслідок скрутного матеріального становища вимушена була звільнитись з постійного місця роботи і шукати сезонних заробітків, щоб забезпечити потреби дитини. Однак самостійно утримати дочку їй важко. Відповідач матеріально забезпечений, за інформацією, якою володіє, придбав нерухоме майно (квартиру) у Чехії, розмір його щомісячного заробітку не менший як 800 Євро, інших утриманців немає, а тому вважає, що відповідач спроможний сплачувати більшу суму аліментів і просила стягнути їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно.

Після скасування заочного рішення, в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала позицію висловлену позивачкою. Просила позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заявлений позов визнали частково. Відповідач погодився на збільшення до 1000 грн. розміру аліментів, які стягуються з нього у твердій грошовій сумі, або пропонував визначити аліменти у розмірі ? частини його пенсії, яку отримує як інвалід 3 групи. Разом з тим, доводи позивачки про високі заробітки на території Чехії спростував. Підтвердив, що дійсно систематично виїжджає у Чехію на підробіток. Однак через фізичні вади, які є причиною інвалідності, зокрема пошкодження кисті однієї руки, його працездатність є обмеженою, він не може знайти постійної роботи, не спроможний виконувати високооплачувану роботу, а перебивається тимчасовими заробітками, які не є стабільними. Також постійно несе витрати на лікування хворої руки, сплату соціального страхування, оренду житла. Заяви позивачки про придбання нерухомості та про заробіток у розмірі 800 Євро вважає надуманими і неправдивими.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2010 року з відповідача постановлено стягувати аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 500 грн.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них.

Судом, виходячи з пояснень сторін та досліджених доказів, встановлено, що життєві обставини, які були враховані при встановленні у попередньому судовому рішенні розміру аліментів змінились. Відповідач з липня 2012 року визнаний інвалідом 3 групи, отримує пенсію як інвалід у розмірі 942 грн. Крім того, відповідач продовжує мати тимчасові заробітки закордоном. Такий самий характер робіт на даний час і у позивачки. ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 поступила на навчання до Івано-Франківського коледжу ресторанного сервісу і туризму, а тому потребує більше коштів від батьків на своє утримання та забезпечення життєвих потреб. Достовірний облік доходів відповідача за межами України зясувати складно, його дохід може бути мінливим, тому розмір аліментів і надалі доцільно визначити у твердій грошовій сумі відповідно до ст.184 СК України.

Виходячи з наведених сторонами доводів, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, поданих доказів про рівень матеріального забезпечення обох сторін, враховуючи наведені позивачкою доводи щодо витрат, які вона несе на утримання дитини, беручи до уваги потреби дочки повязані з навчанням, а також можливості відповідача, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача може бути визначений у сумі 1000 грн. щомісячно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 264 - 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково. Змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2010 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 640 грн. судового збору на користь держави.

Відкликати виконавчий лист №2-1079/10, виданий на виконання рішення Богородчанського районного суду про стягнення аліментів від 29 грудня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене сторонами у апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський