Справа № 181/129/18
Провадження № 2-о/181/10/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1, заінтересована особа Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її рідна мати ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого амбулаторією №4 «Центру первинної медико-санітарної допомоги міста Торез» 04 листопада 2017 року та свідоцтвом про смерть, виданого Торезьким міським відділом записів актів громадянського стану 04 листопада 2017 року. Заінтересована особа відмовила ОСОБА_1 в державній реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки пред'явлені документи не відповідають формі, визначеній законодавством України. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті її матері ОСОБА_3

Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки с.Калніболот, Ново-Архангельського району, Кіровоградської області, мешканки АДРЕСА_1, Україна, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Торез, Донецької області, Україна у віці 91 роки від атеросклерозу судин нижніх кінцівок.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягає на задоволенні заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, заперечень по справі не має.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва народження НОМЕР_2, зареєстрованого 18 травня 1954 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком якої записано

ОСОБА_5, а матір'ю - ОСОБА_3 Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_6 заявниця змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3, виданого Пелагіївською селищною радою м.Торез, Донецької області 17 травня 1975 року.

Судом оглянуті надані заявником документи: «врачебное свидетельство о смерти НОМЕР_1, выданные центром первично медико санитарной помощи города Торез амбулатория №4, 04 ноября 2017 года и свидетельство о смерти, выданное Торезским городским отделом записи актов гражданского состояния 04 ноября 2017 года», в яких зазначено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Торез, Донецької області, Україна у віці 91 роки від атеросклерозу судин нижніх кінцівок.

Лист Межівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області

№174/14.36-46 від 19 лютого 2018 року свідчить про те, що з причини того, що свідоцтво про смерть видане Торезьким міським відділом записів актів цивільного стану 04 листопада 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації.

Ці документи не приймається судом, як докази, через їх неналежність у зв'язку з обставинами, викладеним нижче.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Ч.2 ст.9 - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином судом встановлено, що медичне свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане Центром первинної медико санітарної допомоги м.Торез 04 листопада 2017 року та свідоцтво про смерть (органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом), є недійсними і не створює правових наслідків, що позбавило ОСОБА_1, яка є громадянином України, можливості отримати свідоцтво про смерть матері.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть ОСОБА_3 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так, п.5 розділу ІІІ Правил передбачено, що підставами для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть її матері, так як реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті неможлива в даний час, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту смерті ОСОБА_3, оскільки це неможливо без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені заявником необхідно віднести на рахунок заявника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, про який зазначає заявник у своїй заяві.

Згідно ч.ч.1,2,4 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 259,

263-265, 268, 272, 273, 315-317 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженця с.Калніболот, Ново-Архангельського району, Кіровоградської області, Україна, мешканки АДРЕСА_1, Україна, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Торез, Донецької області, Україна у віці 91 роки від атеросклерозу судин нижніх кінцівок.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. О. Гончаренко