АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 760/6950/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1133/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

25 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегіі суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Київстар» та ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги, премій та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що у квітні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомог, премій та моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 1 серпня 2007 року між ним та ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» укладено трудовий договір № 2031, відповідно до якого він був прийнятий на роботу в сектор фізичної безпеки департаменту безпеки на посаду спеціаліста 2 категорії. Даний трудовий договір було складено відповідно до наказу № 3947-к про прийом на роботу від 1 серпня 2007 року, строк дії трудового договору № 2031 від 1 серпня 2007 року продовжено наказом № 4600-к від 29 липня2008 року. Наказом №577-к від 29 липня 2011 року дію зазначеного трудового договору продовжено на невизначений строк.

Зазначив, що 22 липня 2014 року його зобов'язано ознайомитись під підпис з попередженням про наступне вивільнення від 22 липня 2014 року № 11091/1. Наказом № 1879-ос від 22 липня 2014 року внесені зміни до штатного розпису ПрАТ «Київстар», внаслідок чого скоротилась посада спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки ПрАТ «Київстар». Крмі того, його повідомлено, що в ПрАТ «Київстар» відсутні вакантні посади, що передбачають виконання роботи за професією чи спеціальністю, що відповідають кваліфікації позивача.

Наказом № 2454-ос від 22 вересня 2014 року він звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказане скорочення позивач вважає незаконним, таким, що порушило його права та вимоги діючого законодавства України, в зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва його було поновлено на роботі, на підставі чого наказом № 2953-ос від 10 листопада 2015 року «Про поновлення працівника на роботі» його було поновлено.

В подальшому ПрАТ «Київстар» було прийняте рішення про зміну істотних умов праці, переведення його на іншу посаду та проінформовано його про зміну істотних умов праці. Він погодився на зміни умов праці та бажав надалі працювати у відповідача.

Ухвалою ВССУ від 17 лютого 2016 року скасоване рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року про його поновлення на роботі.

24 лютого 2016 року відповідач повідомив про відмову у зміні істотних умов праці та переведення позивача на іншу посаду.

Після скасування рішення Апеляційного суду м. Києва, відповідачем видано наказ № 604-ос від 9 березня 2016 року «Про скасування наказу «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду» ОСОБА_3 на посаді спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки.

З врахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ПрАТ «Київстар» № 604-ос від 9 березня 2016 року «Про скасування наказу «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду» ОСОБА_3 на посаді спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки, крім того, просив визнати незаконним та скасувати наказ ПрАТ «Київстар» № 481-ос від 19 лютого 2016 року «Про скасування наказу та повідомлення», яким скасовано наказ № 3332-ос від 23 грудня 2015 року «Про зміну істотних умов праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці в ПрАТ «Київстар» та яким скасовано повідомлення про зміну істотних умов праці № 33150/02 від 23 грудня 2015 року; визнати незаконним звільнення ОСОБА_3 з посади спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки ПрАТ «Київстар» шляхом скасування наказу № 2953-ос від 10 листопада 2015 року «Про поновлення працівника на роботі», визнати незаконним та скасувати запис № 12 від 9 березня 2016 року в трудовій книжці ОСОБА_3, зобов'язати ПрАТ «Київстар» поновити ОСОБА_3 на посаді спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки, які було йому надано наказом № 2953-ос від 10 листопада 2015 року «Про поновлення працівника на роботі», шляхом поновлення на посаді, надання доступу до робочого місця та внесенням запису в трудову книжку про скасування запису № 12 від 9 березня 2016 року в трудовій книжці, стягнути з ПрАТ «Київстар» на користь позивача допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, передбачену Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», в сумі 51000 грн., яка підлягала виплаті після звільнення 9 березня 2016 року ОСОБА_3 з посади спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки, шляхом винесення наказу ПАТ «Київстар» від 9 березня 2016 року № 604-ос «Про скасування наказу «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду», стягнути з ПрАТ «Київстар» на користь позивача вихідну допомогу в розмірі 3-х середньомісячних заробітків, яка підлягала виплаті після звільнення 9 березня 2016 року з посади спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки, шляхом винесення наказу ПАТ «Київстар» від 9 березня 2016 року № 604-ос «Про скасування наказу «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду», стягнути з ПрАТ «Київстар» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 481371 грн. 68 коп., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київстар» на користь ОСОБА_3 17000 грн. індивідуальної премії за 2015-2016 рр., 6120 грн. корпоративної премії за 2015, 2016 рр., 10368 грн. компенсації витрат на обіди з 1 січня 2015 року по 9 березня 2016 року, 17000 грн. допомоги на оздоровлення за 2015 рік, 100 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ директора по персоналу та розвитку організації Приватного акціонерного товариства «Київстар» від 9 березня 2016 року №604-ос «Про скасування наказу «Про поновлення працівника на роботу за рішенням суду», за яким ОСОБА_3 звільнено з роботи.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки з 9 березня 2016 року.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київстар» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34 000 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 також подав апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення змінити в частині суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, стягнути з ПрАТ «Київстар» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 481 371,68 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування наказу № 604-ос від 9 березня 2016 року, визнати незаконним та скасувати наказ № 481-ос від 19 лютого 2016 року, визнати незаконним звільнення його з посади спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки шляхом скасування наказу № 2953-ос від 10 листопада 2015 року, визнати незаконним та скасувати запис № 12 від 9 березня 2016 року в трудовій книжці, зобов'язати відповідача поновити позивачу попередні умови праці на вищезазначеній посаді, стягнути з ПрАТ «Київстар» на користь ОСОБА_3 допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати передбачену Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 51 000 грн., яка підлягала виплаті після звільнення 9 березня 2016 року, стягнути з відповідача на користь позивача вихідну допомогу в розмірі трьох середньомісячних заробітків в сумі 51 000 грн., яка підлягала виплаті після звільнення 9 березня 2016 року, стягнути на його користь з відповідача 17 000 грн. індивідуальної премії за 2015 та 2016 рік, 6 120 грн. корпоративної премії за 2015-2016 роки, 10 368 грн. компенсації витрат на обіди за період з 1 січня 2015 року по 9 березня 2016 року, 17 000 грн. допомоги на оздоровлення за 2015 рік.

Представник ПрАТ «Київстар» також подав апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення скасувати в частині визнання незаконним наказу від 9 березня 2016 року № 604-ос, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 34 000 грн. та 5000 грн. моральної шкоди та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права,не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ПрАТ «Київстар» підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 серпня 2007 року між ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» та ОСОБА_3 згідно з Наказом № 3947-к про прийом на роботу від 1 серпня 2007 року укладено Трудовий договір № 2031, відповідно якого позивач був прийнятий на роботу в сектор фізичної безпеки департаменту безпеки на посаду спеціаліста 2 категорії.

Наказом № 4600-к від 29 липня 2008 року строк дії Трудового договору № 2031 від 1 серпня 2007 року продовжено.

Згідно Наказу № 577-к від 29 липня 2011 року зазначений трудовий договір продовжено на невизначений строк.

Наказом № 2454-ос від 22 вересня 2014 року за підписом директора по персоналу та розвитку організації Кропивянської О.Є., начальника відділу корпоративного управління Гоцуленко О.В. позивач звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 8 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПрАТ «Київстар» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення сум та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням колегії Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року, зазначене рішення Солом'янського районного суду м. Києва скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, визнано незаконним звільнення позивача, визнано незаконним та скасовано наказ відповідача від 22 вересня 2014 року № 2454-ос про припинення трудового договору та звільнення позивача, поновлено останнього на роботі, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року ПрАТ «Київстар» видано наказ № 2953-ос від 10 листопада 2015 року, на підставі якого наказ №2454-ос від 22 вересня 2014 року «Про припинення трудового договору (контракту) та звільнення спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки ОСОБА_3.» - скасовано, поновлено останнього на роботі на посаді з 9 листопада 2015 року, нараховано та виплачено позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою ВССУ від 17 лютого 2016 року, скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

23 грудня 2015 року ПрАТ «Київстар прийнято наказ № 3332-ос від 23 грудня 2015 року «Про зміну істотних умов праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці в ПрАТ «Київстар», згідно якого адміністрацією планувалось внести з 25 лютого 2016 року зміни до штатного розпису, зокрема, змінити найменування посади, яку займав ОСОБА_3 станом на 23 грудня 2015 року на підставі його поновлення на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 9 листопада 2015 року та ввести змінену найменуванням посаду в сектор режиму і охорони відділу управління безпекою та захисту матеріальних активів департаменту безпеки.

Вказаний наказ № 3332-ос від 23 грудня 2015 року та Повідомлення вих. № 33150/02 про зміну істотних умов праці від 23 грудня 2015 року доведено до відому позивача 23 грудня 2015 року.

15 лютого 2016 року ПрАТ «Київстар» направлено на адресу позивача лист за вих. № 3852/06 від 15 лютого 2016 року щодо надання інформації відносно відношення позивача до наказу № 3332-ос від 23 грудня 2016 року.

Як вбачається з відповіді на лист від 15 лютого 2016 року вих. № 3852/06, 22 лютого 2016 року повідомив відповідача, що надає згоду, приймає запропоновані ПАТ «Київстар» зміни істотних умов праці, вказав, що відмовлятись від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці, намірів не має, бажає надалі продовжувати працювати у ПАТ «Київстар».

Відповідно до прийнятого управлінського рішення керівництвом ПрАТ «Київстар», наказ № 3332-ос від 23 грудня 2015 року «Про зміну істотних умов праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці в ПрАТ «Київстр» та Повідомлення про зміну істотних умов праці № 33150/02 від 23 грудня 2015 року скасовано наказом № 481-ос від 19 лютого 2016 року «Про скасування наказу та повідомлення». Зазначений наказ видано за підписом директора по персоналу та розвитку організації ОСОБА_4

Наказом ПрАТ «Київстар» від 9 березня 2016 року № 604-ос за підписом директора по персоналу та розвитку організації ОСОБА_4, скасовано наказ №2953-ос від 10 листопада 2015 року «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду» ОСОБА_3 на посаді спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки на підставі ухвали ВССУ України 17 лютого 2016 року.

Відповідно до підпунктів 4.6.1.4., 4.6.2.4. розділу 4 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар» індивідуальна та корпоративні премії можуть виплачуватись лише тим працівникам, які на момент виплати премії перебували у трудових правовідносинах з ПрАТ «Київстар». Індивідуальна премія виплачується двома частинами за результатами попередньої річної оцінки та за результатами остаточної річної оцінки індивідуальної ефективності працівника. База для розрахунку індивідуальної премії аналізується щоквартально, тобто розраховується база кожного кварталу окремо, а потім складові додаються. Індивідуальна премія нараховується за період фактичної роботи в ПрАТ «Київстар» (підпункт 4.6.1.3. розділу 4 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар»), Нарахування премії здійснюється відповідно до оцінки, яку отримав працівник. При оцінці D застосовується 0 коефіцієнт, тобто премія не виплачується (підпункти 4.6.1.4., 4.6.2.4. розділу 4 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар»).

Відповідно до підпункту 6.1.1.1. розділу 6 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар» така допомога виплачується один раз на рік за умови, якщо працівник йде у неперервну відпустку тривалістю 14 та/або більше календарних днів. В період дії Наказу № 2953-ос від 10 листопада 2015 року «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду» за 2015 рік позивач не перебував у неперервній відпустці тривалістю 14 та/або більше календарних днів.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним наказу, поновлення ОСОБА_3 на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що позивача звільнено з порушенням норм трудового законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача індивідуальної та корпоративної премії за 2015 та 2016 роки, компенсацій за обіди, допомоги на оздоровлення за 2015 рік, вихідної допомоги, суд першої інстанції вважав їх необґрунтованими.

Проте, повною мірою погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним наказу, поновлення ОСОБА_3 на посаді, суд першої інстанції виходив з того, що після видачі наказу № 2953-ос від 10 листопада 2015 року, на підставі якого наказ №2454-ос від 22 вересня 2014 року «Про припинення трудового договору (контракту) та звільнення спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки ОСОБА_3.», - скасовано, позивача допущено до роботи, йому створені умови праці, виплачувалася заробітна плата та інші виплати, позивач також пропонувалися істотні зміни умов праці.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов таких висновків помилково.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року, ОСОБА_3 поновлено на роботі на посаді спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки.

Ухвалою ВССУ від 17 лютого 2016 року, скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На підставі даної ухвали відповідачем 9 березня 2016 року видано наказ № 604-ос за підписом директора по персоналу та розвитку організації ОСОБА_4, про скасування наказу №2953-ос від 10 листопада 2015 року «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду» ОСОБА_3 на посаді спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки на підставі ухвали ВССУ України 17 лютого 2016 року і фактично відновлено дію наказу №2454-ос від 22 вересня 2014 року «Про припинення трудового договору (контракту) та звільнення спеціаліста 1 категорії сектору транспортно-технічного забезпечення відділу комплексної оперативної безпеки департаменту безпеки ОСОБА_3.».

Наказ № 604-ос від 9 березня 2016 року не є власне наказом про звільнення ОСОБА_3, тому він не підлягає оцінці на відповідність вимогам Кодексу законів про працю щодо дотримання відповідачем процедури звільнення.

Звільнення ОСОБА_3 відбулося на підставі наказу №2454-ос від 22 вересня 2014 року.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 1 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 про поновлення на роботі відмовлено.

За таких обставин відсутні підстави для визнання незаконним наказу ПрАТ «Київстар» № 604-ос від 9 березня 2016 року.

За ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про правомірність наказу № 604-ос від 9 березня 2016 року, не вбачається підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні вимог про стягнення вихідної допомоги та допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати на підставі закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки такі виплати передбачаються лише у разі звільнення особи з займаної посади, а в даному випадку наказом № 604-ос від 9 березня 2016 року не вирішувалось питання про звільнення ОСОБА_3 з посади.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у скасування записів у трудовій книжці, у зобов'язанні відповідача поновити позивача попередні умови праці, шляхом надання доступу до робочого місця та внесення запису в трудову книжку про скасування запису № 12 від 9 березня 2016 року, не можуть бути прийнятими судом до уваги, оскільки вимоги про скасування записів у трудовій книжці, у зобов'язанні відповідача поновити позивача попередні умови праці, шляхом надання доступу до робочого місця та внесення запису в трудову книжку є похідними від позовних вимог про скасування наказу № 604-ос від 9 березня 2016 року.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції невірно вирахував суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки відповідно до ст. 235 КЗпП України, питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вирішується при винесенні рішення про поновлення на роботі.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову про

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що йому безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу № 481-ос від 19 лютого 2016 року, не можуть бути прийнятими колегією суддів до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, даним наказом скасовано наказ № 3332-ос від 23 грудня 2015 року «Про зміну істотних умов праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці в ПрАТ «Київстр» та Повідомлення про зміну істотних умов праці № 33150/02 від 23 грудня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що зазначений наказ прийнятий відповідачем у межах його повноважень та не порушує трудові права позивача. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Доводи апеляційної скарги, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні вимог про стягнення премій, матеріальної допомоги не приймаються колегією суддів, оскільки спростовуються матеріалами справи. Судом встановлено, що відповідно до підпунктів 4.6.1.4., 4.6.2.4. розділу 4 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар» індивідуальна та корпоративні премії можуть виплачуватись лише тим працівникам, які на момент виплати премії перебували у трудових правовідносинах з ПрАТ «Київстар». Індивідуальна премія виплачується двома частинами за результатами попередньої річної оцінки та за результатами остаточної річної оцінки індивідуальної ефективності працівника. База для розрахунку індивідуальної премії аналізується щоквартально, тобто розраховується база кожного кварталу окремо, а потім складові додаються. Індивідуальна премія нараховується за період фактичної роботи в ПрАТ «Київстар» (підпункт 4.6.1.3. розділу 4 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар»), Нарахування премії здійснюється відповідно до оцінки, яку отримав працівник. При оцінці D застосовується 0 коефіцієнт, тобто премія не виплачується (підпункти 4.6.1.4., 4.6.2.4. розділу 4 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар»).

Відповідно до підпункту 6.1.1.1. розділу 6 Системи мотивації персоналу ПрАТ «Київстар» така допомога виплачується один раз на рік за умови, якщо працівник йде у неперервну відпустку тривалістю 14 та/або більше календарних днів. В період дії Наказу № 2953-ос від 10 листопада 2015 року «Про поновлення працівника на роботі за рішенням суду» за 2015 рік позивач не перебував у неперервній відпустці тривалістю 14 та/або більше календарних днів.

Доказів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367,374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київстар» задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року скасувати, прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги, премій та моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 30 січня 2018 року.

Головуючий

Судді