Єдиний унікальний номер 235/915/17
Номер провадження 22-ц/4804/186/18
У Х В А Л А

05 грудня 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Никифоряка Л.П., Папоян В.В.,

за участю секретаря Самойленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 235/915/17 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2018 року (суддя Назаренко Г.В., повний текст рішення складено 16 березня 2018 року),

в с т а н о в и в :

22 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрінком» про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 10 грудня 2015 року між ним та публічним акціонерним товариством «Укрінбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрінком», було укладено три договори про розміщення банківського вкладу: 1) заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-1404017, предметом якого є внесення на вкладний рахунок НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 364000 доларів США під 8,5% річних строком до 11 січня 2016 року; 2) заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-1404013, предметом якого є внесення на вкладний рахунок НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 30000 доларів США під 8,5% річних строком до 11 січня 2016 року; 3) заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-1404019, предметом якого є внесення на вкладний рахунок НОМЕР_3 грошових коштів у сумі 7879 доларів США під 8,5% річних строком до 11 січня 2016 року. Також ним з банком був укладений договір карткового рахунку НОМЕР_4, на якому знаходяться грошові кошти у розмірі 27161,35 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року №934 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 року №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого у ПАТ «Укрінбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 25 грудня 2015 року до 24 березня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Укрінбанк», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білій І.В. строком на три місяці з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року включно. 05 лютого 2016 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому виплачено гарантовану суму відшкодування за вкладами 200000 грн. 13 квітня 2016 року ним уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» Білій І.В. подано кредиторську вимогу про визнання його кредитором ПАТ «Укрінбанк» за всіма укладеними з банком договорами. Згідно листа уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» Білої І.В. від 22 червня 2016 року його кредиторські вимоги визнано на суму 10708145,44 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України №934 від 24 грудня 2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», визнано незаконним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24 грудня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно інформації на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14 липня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб внесено зміни, згідно яких ПАТ «Укрінбанк» перейменовано у ПАТ «Укрінком», місце розташування юридичної особи змінено з м. Києва на м. Сєверодонецьк Луганської області, надалі перейменовано на ПАТ «Українська інноваційна компанія».

24 жовтня 2017 року до суду надійшла заява позивача від 17 жовтня 2017 року про збільшення позовних вимог, в якій він додатково просив стягнути з відповідача відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню у розмірі 3% за кожний день прострочення повернення вкладу та процентів за вкладами за період з 12 січня 2016 року по 17 жовтня 2017 року. З урахуванням цих додаткових вимог та, посилаючись на те, що 02 лютого 2017 року він надіслав ПАТ «Укрінком» вимогу про повернення грошових коштів, які знаходяться на рахунках банку, але відповідь від банку ним не отримана, просив стягнути з відповідача на його користь:

- за договором про розміщення банківського вкладу №10-1404017 у валюті вкладу 7 451 475,95 доларів США, з яких основний борг 364 000 доларів США, проценти за користування коштами за період з 10 грудня 2015 року по 02 лютого 2017 року (421 день) - 35 602,19 доларів США, відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми 399 602,19 доларів США за період з 02 лютого 2017 року по 15 лютого 2017 року (14 днів) у розмірі 459,82 доларів США та за період з 16 лютого 2017 року по 17 жовтня 2017 року (244 дні) у розмірі 8 013,94 доларів США; пеня 3% за кожний день прострочення повернення вкладу та процентів за вкладом за період з 12 січня 2016 року по 17 жовтня 2017 року (645 днів) у розмірі 7 043 400 доларів США;

- за договором про розміщення банківського вкладу №10-1404013 у валюті вкладу 614 132,64 доларів США, з яких основний борг 30 000 доларів США, проценти за користування коштам за період з 10 грудня 2015 року по 02 лютого 2017 року (421 день) - 2 934,25 доларів США, відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми 32 934,25 доларів США за період з 02 лютого 2017 року по 15 лютого 2017 року (14 днів) у розмірі 37,90 доларів США та за період з 16 лютого 2017 року по 17 жовтня 2017 року (244 дні) у розмірі 660,49 доларів США; пеня 3% за кожний день прострочення повернення вкладу та процентів за вкладом за період з 12 січня 2016 року по 17 жовтня 2017 року (645 днів) у розмірі 580 500 доларів США;

- за договором про розміщення банківського вкладу №10-1404019 у валюті вкладу 161 291,70 доларів США, з яких основний борг 7 879 доларів США, проценти за період з 10 грудня 2015 року по 02 лютого 2017 року (421 день) - 770,63 доларів США, відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми 8 649,63 доларів США за період з 02 лютого 2017 року по 15 лютого 2017 року (14 днів) у розмірі 9,95 доларів США та за період з 16 лютого 2017 року по 17 жовтня 2017 року (244 дні) у розмірі 173,47 доларів США, пеня 3% за кожний день прострочення повернення вкладу та процентів за вкладом за період з 12 січня 2016 року по 17 жовтня 2017 року (645 днів) у розмірі 152 458,65 доларів США;

- за договором карткового рахунку НОМЕР_4 у валюті вкладу 553 309,44 грн., з яких основний борг 27 161,35 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми за період з 02 лютого 2017 року по 17 жовтня 2017 року (258 днів) у розмірі 575,97 грн., пеня 3% за кожний день прострочення повернення коштів за період з 12 січня 2016 року по 17 жовтня 2017 року (645 днів) у розмірі 525 572,12 грн. (а.с.77 т.1, а.с.138-140 т. 3).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення грошових коштів відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, посилаючись на постанову Верховного Суду України від 24 жовтня 2017 року у справі №826/1162/16, якою нібито скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2016 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року, якими визнано незаконною та скасовано постанову Правління НБУ від 24 грудня 2015 року №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних»; визнано незаконним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду від 24 грудня 2015 року №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», суд першої інстанції, незважаючи на те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень, на сайті Верховного суду України, в інших інтернет правових базах (Ліга) офіційний відкритий доступ до цього рішення Верховного Суду України на підставі Закону України «Про доступ до судових рішень» заборонено, не перевірив зміст цієї постанови, не витребував з канцелярії Верховного Суду України її копію. Суд також не врахував, що в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №910/7828/17, в якій є посилання на постанову Верховного суду України від 24 жовтня 2017 року, зазначено інший номер справи №21-3926а16. Ці протиріччя в номерах справи суд також не усунув. Крім того, суд не врахував, що на час постановлення оскаржуваного судового рішення постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 квітня 2016 року у справі №826/5325/16, яка була залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, скасовано постанову Правління Національного банку України №180 від 22 березня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22 березня 2016 року «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Суд також не врахував, що постановою Окружного адміністративного суду м.Києва 14 грудня 2017 року у справі №826/14033/17 повторно задоволено позов ПАТ «Укрінком» (колишня назва ПАТ «Укрінбанк») до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Посилаючись на зміну назви ПАТ «Укрінбанк», з яким ним були підписані 10 грудня 2015 року договори про розміщення банківського вкладу та договір карткового рахунку, на ПАТ «Українська інноваційна компанія», суд не з'ясував як зміна назви юридичної особи вплинула на юридичні наслідки правовідносин, які виникли раніше між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укрінбанк», не врахував, що згідно п. 1.1. Статуту ПАТ «Українська інноваційна компанія» продовжує свою діяльність на підставі цього Статуту шляхом зміни найменування з ПАТ «Укрінком», перереєстрованого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. 13 липня 2016 року, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839888, на ПАТ «Українська інноваційна компанія», яке є набувачем всіх прав та обов'язків ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Укрінком». Виключення КВЕД щодо діяльності комерційних банків, код КВЕД 64.19 «Інші види грошового посередництва» з діяльності ПАТ «Українська інноваційна компанія» правового значення для вирішення питання про стягнення заборгованості по вкладам не має. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 березня 2018 року в адміністративній справі №826/15260/17 перереєстрація приватним нотаріусом Сазоновою О.М. 13 липня 2016 року, номер запису 6038947, змін назви ПАТ «Укрінбанк» на ПАТ «Укрінком», визнана законною. У справі №912/3806/17, яка знаходиться в провадженні господарського суду Кіровоградської області (ухвала від 05 березня 2018 року) ПАТ «Українська інноваційна компанія» у відповіді на відзив від 22 лютого 2018 року зазначила, що ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» є однією і тією ж юридичною особою, з одним кодом , що відбулась лише зміна найменування юридичної особи та КВЕД. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06 липня 2017 року у справі №910/19381/16 визнано, що позивач ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Укрінбанк», за яким встановлено право на отримання майна та документації ПАТ «Укрінбанк», що перебуває у володінні уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі №812/1742/17, яке набрало законної сили 30 січня 2018 року, було встановлено, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» (ідентифікаційний код 05839888), є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», в зв'язку з чим з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» стягнуто на користь Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заборгованість в розмірі 1440,20 грн. Тобто, перереєстрація ПАТ «Укрінбанк» на ПАТ «Укрінком» зобов'язує відповідача у справі - Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі визначеному в уточненій позовній заяві. Судом першої інстанції спотворено інформацію, яка викладена в уточненій позовній заяві, а саме, не вірно зазначено позовні вимоги за договором про розміщення банківського вкладу №10-1404017: в уточненій позовній заяві він просив стягнути з відповідача на його користь за заявою - договором про розміщення банківського вкладу №10-1404017 у валюті вкладу 7 451 475,95 доларів США; проте суд в описовій частині оскаржуваного рішення вказує, що позивач просив стягнути за договором про розміщення банківського вкладу за №10-1404017 суму 4 451 475,95 доларів США, а в резолютивній частині рішення взагалі не вказано, в якій сумі позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ПАТ «Українська інноваційна компанія» надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що усі судові рішення у справі №826/1162/16 опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в мережі інтернет та на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. На сайті Фонду містяться прес-релізи про те, що Верховний Суд України скасував усі рішення судів у справі №826/1162/16 і ухвалив нове рішення, яким позивачу відмовлено у задоволенні позову. Отже, юридичним наслідком рішення Верховного Суду України є визнання в судовому порядку законності прийнятих Нацбанком України та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб нормативно-розпорядчих актів щодо введення у ПАТ «Укрінбанк» тимчасової адміністрації, а саме: постанови Правління НБУ №934 від 24 грудня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24 грудня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», та юридичне поновлення тимчасової адміністрації в ПАТ «Укрінбанк». Таким чином, з моменту запровадження (або відновленням за судовим рішенням) дії тимчасової адміністрації всі вимоги мають розглядатися відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». А отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на виконання приписів статей 26, 27, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачу виплачена гарантована Фондом сума відшкодування за вкладами 200 000 грн., тому, у відповідача на цей час жодного обов'язку перед позивачем не існує. 20 лютого 2018 року Верховний Суд у справі №910/7828/17 за позовом ПАТ «Українська інноваційна компанія» до ПАТ «Оболонь» про стягнення заборгованості за кредитним договором дійшов правового висновку, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» і тому ПАТ «Укрінком» не має відповідати за боргами банку; зміна назви установи шляхом заміни слова «банк» на «компанія» не є достатнім доказом правонаступництва між банківською та небанківською установою, якою на, думку позивача, він є на час розгляду справи в суді. Правонаступництво банківської установи відбувається лише в разі реорганізації останньої (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Окрім того, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутній запис про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк».

Позивач ОСОБА_1Д в судове засіданні апеляційного суду не з'явився, про дату. час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ПАТ «Українська інноваційна компанія» Покровська О.Ю., яка діє на підставі договору про надання адвокатських послуг та довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду заявила клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що провадження у справі необхідно зупинити за наступних підстав.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 серпня 2018 року у справі № 910/8117/17 за позовом ПАТ «Українська інноваційна компанія» до приватного акціонерного товариства «Оболонь» про відмову у позові про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлено, що здійснення дій щодо реєстрації нової редакції статуту ПАТ «Укрінбанк», зміни назви на ПАТ «Укрінком», а в подальшому - на ПАТ «Українська інноваційна компанія», зміни місцезнаходження товариства та видалення певних видів діяльності товариства на підставі рішень позачергових загальних зборів акціонерів, висновок судів попередніх інстанцій про правонаступництво ПАТ «Укрінком» і ПАТ «Українська інноваційна компанія», ПАТ «Укрінбанк» без дотримання відповідної процедури є помилковим і таким, що не відповідає положенням законодавства. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ «Українська інноваційна компанія» прав та обов'язків саме банківської установи - ПАТ «Укрінбанк» згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення позивачем у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ «Укрінбанк», суперечить наведеному вище.

Верховний Суд у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду не вбачав підстав для відступлення від висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 14 лютого 2018 у справі № 910/7828/17, стосовно того, що виключення кредитною установою зі своєї назви слова «банк» та із переліку видів своєї діяльності банківської діяльності без дотримання процедури, передбаченої статтями 2, 16, 26, 28, 46, 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність», не дає підстав вважати її правонаступником кредитної установи (банку).

Проте Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не погодився з такими висновками, оскільки зазначена позиція не узгоджується зі статтями 91, 92 ЦК України.

Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах - у справі за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», за участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу за касаційною скаргою ОСОБА_7 на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 20 грудня 2017 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо інституту правонаступництва, викладених у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів об'єднаної палати іншого касаційного суду (постанова Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 серпня 2018 року у справі № 910/8117/17).

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади у цілому. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

А тому Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм.

Враховуючи, що у справі №750/8669/17, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду і даної цивільної справи №235/915/17, тотожні об'єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, суб'єктний склад учасників відносин в частині відповідача, суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі у відповідності до положень п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 252, 253, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Провадження у справі № 235/915/17 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2018 року (суддя Назаренко Г.В.) зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у цивільній справі №750/8669/17 за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», за участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу за касаційною скаргою ОСОБА_7 на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 20 грудня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді І.В. Кішкіна

Л.П. Никифоряк

В.В. Папоян

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна