ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 392/25/17

провадження № 22-ц/781/865/18

Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.,

секретар судового засідання Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Карат» на заочне рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Карат» про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Карат» про визнання недійсним договору оренди землі від 03 січня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер 01 січня 2015 року, вона успадкувала земельну ділянку площею 5,5018 га, кадастровий номер :02:001:0052, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач стверджує, що вона не укладала жодних договорів оренди земельної ділянки, маючи намір самостійно обробляти земельну ділянку. 28.09.2016 року вона направила відповідачеві заяву про небажання переукладати договір оренди, але у відповідь отримала копію договору від 03 січня 2015 року, який укладений від її імені. Позивач вважає даний договір недійсним через відсутність її волевиявлення на його укладення, порушення вимог закону щодо підписання оспорюваного нею правочину.

Заочним рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 03 січня 2015 року, укладений від імені орендодавця ОСОБА_2 і орендаря товариства з обмеженою відповідальністю «Карат» щодо користування земельною ділянкою площею 5,5018 га, кадастровий номер :02:001:0052, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, який зареєстровано державним реєстратором Маловисківської міської ради Кіровоградської області, реєстраційний номер 16337816 від 08 вересня 2016 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачем ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначено, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Відповідач звертає увагу, що позивачем у повному обсязі була отримана орендна плата за договором, в тому числі за 2015, 2016, 2017 роки, що може свідчити про схвалення та підтвердження дій щодо укладення оспореного договору оренди землі з боку орендодавця.

Вказує, що узв'язку із наявністю умов передбачених чинним законодавством, а саме наявністю загрози майновим інтересам особи, схвалення та підтвердження позивачем вчинених у його інтересах діях у даному випадку підлягають застосування положення ст. 1158 ЦК України. Спірний договір вважає укладеним належним чином, дійсним, тому що він зареєстрований у встановленому законом порядку.

Учасники справи в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін та інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач власноручно не підписувала договір оренди земельної ділянки від 03.01.2015 року, оспорений договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України (2004 р. в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) та ст. 81 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 01 січня 2015 року помер батько позивача - ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 серпня 2016 року після смерті ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку площею 5,5018 га, кадастровий номер :02:001:0052, що розташована на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, успадкувала ОСОБА_2 (а.с.6-8).

03 січня 2015 року від імені ОСОБА_2 і ТОВ «Карат» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с.11-13).

08 вересня 2016 року проведено державну реєстрацію права оренди цієї земельної ділянки за ТОВ «Карат» на строк до 12.09.1923 року (а.с.14-15).

Власник спірної земельної ділянки ОСОБА_2 заперечує факт укладення вказаного договору оренди, посилаючись на те, що підпис від імені орендодавця їй не належить.

З метою повного і обєктивного зясування обставин справи, належної перевірки доводів позивача та заперечень відповідача щодо підписання спірного договору ОСОБА_2 ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2017 року у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, за результатами проведення якої згідно висновку експерта №17-749 від 26.07.2017 року - підпис у договорі оренди землі від 03 січня 2015 року і акті приймання-передачі земельної ділянки виконано не самою ОСОБА_2, а іншою особою (а.с.79-81).

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України).

Враховуючи, що факт підписання позивачем оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 03.01.2015 року не знайшов свого підтвердження, спростований висновком судової почеркознавчої експертизи, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на передачу її в оренду на умовах, визначених у спірному договорі, що є підставою для визнання цього договору недійсним.

Рішення суду першої інстанції є законним та справедливим, направленим на ефективний захист порушеного права ОСОБА_2

Розглядаючи зазначений позов, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду і не дають підстав вважати, що судом були порушені норми матеріального і процесуального права.

Посилання відповідача на ст. 1158 ЦК України в обгрунтування своїх дій при укладенні спірного договору без згоди позивача, є безпідставним і не спростовує висновки суду про недійсність оспорюваного правочину через недотримання вимог закону при його укладенні.

Не грунтуються на доказах також доводи ТОВ «Карат» щодо отримання Подчиненко С.А. орендної плати за спірним договором і схвалення дій по укладенню спірного правочину іншої особи, можливо брата позивача, який не мав повноважень на підписання угоди від імені власника земельної ділянки.

З передбачених ст. 375 ЦПК України підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Карат» залишити без задоволення.

Заочне рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 31 травня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: Л.М. Дьомич

ОСОБА_4