Справа 556/1322/18
Номер провадження 2/556/434/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2018 Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Поровського В. А.,

при секретарі Кужіль Л.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом заявленим до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що 29.10.2009 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_1, який зареєстровано Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області за актовим записом №23. В період шлюбу в них народились діти: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час перебувають на утриманні позивачки. Позивачка ОСОБА_1 вказує, що вона прожила з відповідачем спільно більше восьми років, вели спільне господарство та виховували дітей. Протягом останнього року спільне життя не складається, оскільки вони як подружжя не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми, постійно сваряться, в ході сварок відбуваються приниження, відповідач ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями. Позивачка ОСОБА_1 впевнена, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, тому просить розірвати шлюб, а дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Також позивачка вказує, що відповідач не надає на утримання дітей матеріальну допомогу, хоча зобовязаний це робити. Позивачка вказує, що тимчасово працевлаштована в ДП Підприємство ДКВС України №76, і коштів, які вона отримує недостатньо для забезпечення необхідних умов утримання та виховання дітей, тому просить суд стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4, щомісячно в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала всі позовні вимоги, позов просила задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки перебуває в ОСОБА_5, в якій зазначає, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №052627, яке наявне в матеріалах справи, встановлено, що 29 жовтня 2009 року Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області за актовим записом №23 зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, яка після одруження набула прізвище «Гарбар». Згідно світлокопії свідоцтва про народження: серії 1-ГЮ №144603, встановлено, що 23 червня 2011 року народилась ОСОБА_3; серії І-ГЮ №259591, встановлено, що 09 серпня 2016 року народився ОСОБА_4, батьком яких записано відповідача. Діти перебувають на утриманні позивачки ОСОБА_1 згідно довідки Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 22.08.2018 року №1555.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Сім'я розпалась та існує формально. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки та відповідача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не просить суд відновити їй дошлюбне прізвище, тому останній слід залишити після розірвання шлюбу прізвище «Гарбар».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи докази, досліджені судом, які наявні в матеріалах справи та згоду відповідача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів також підлягають задоволенню.

Крім того, згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 113, 114, 180-184 ,191СК України, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 430, 354, 355, 265, 273 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 29 жовтня 2009 року Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області за актовим записом №26,- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Гарбар».

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,- залишити проживати з матірю.

Згідно ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та жительки по вул. Лісова, 4, с. Іванчі, Володимирецького району, Рівненської області, на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину починаючи з 28 серпня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С У Д Д Я : ОСОБА_7