Номер провадження 6/201/20/2018
УХВАЛА

09 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання - Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 грудня 2017 року надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат було компенсовано ОСОБА_2 за рахунок держави судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 гривень. Додаткове рішення було виконане та ОСОБА_2 за рахунок держави було компенсовано судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. У подальшому рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2015 року та додаткове рішення цього ж суду були скасовані, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Таким чином, витрати ОСОБА_2 на правову допомогу у розмірі 4000 грн. не підлягають відшкодуванню. У зв'язку із викладеним ОСОБА_1 просить суд постановити ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 4000 грн., що були йому виплачені на виконання додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

ОСОБА_1 у заяві про поворот виконання рішення просила розглянути заяву без її участі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, по день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України заява про поворот виконання розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2015 року ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат відмовлено (т.1 а.с. 103-106).

04 грудня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат. Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 487 гривень 20 коп. віднесено за рахунок держави. Компенсовано ОСОБА_2 за рахунок держави судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 гривень. В задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_2 відмовлено (т. 1 а.с. 123-124).

На виконання додаткового рішення від 04 грудня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 12 лютого 2016 року було видано виконавчий лист про компенсацію ОСОБА_2 за рахунок держави судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. (а.с.193). Згідно з листом Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 05 травня 2016 року № 12-12/833-3851 додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про компенсацію ОСОБА_2 судових витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. виконано (т.1 а.с.192).

Установлено також, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 04 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2664,72 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 511,56 грн. (т.2 а.с.43-46)

Відповідно до вимог ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Поворот виконання рішення можливий у будь-яких справах, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Отже, позивач ОСОБА_1 має право ініціювати питання про поворот виконання рішення суду. Сплата коштів ОСОБА_2 чітко підтверджується листом Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 05 травня 2016 року № 12-12/833-3851, згідно із яким додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року виконане у повному обсязі.

За таких підстав суд вважає, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 було компенсовано за рахунок держави судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. відповідно до додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року, яке в подальшому було скасовано рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 444, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум та витрат задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) повернути на користь держави 4000 грн., що були виплачені йому на виконання додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року, яке було скасовано рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.П. Ходаківський