ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6248/18
провадження № 2/753/4717/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. суддя Дарницький районний суд м. Києва Колесника О.М. розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи: ПАТ «ОТП Банк», Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

27.11.2018 р. представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4звернувся до суду із заявою про забезпечення вказаного позову шляхом зупинення дії постанови старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Медведєвої О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.08.2016 р. у виконавчого провадженні №50796436 від 13.04.2016 р., мотивуючи тим, що на виконанні Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебувало на розгляді виконавче провадження №50796436 від 13.04.2016 р. з виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., від 05.07.2013 р. зареєстрований №4212, про звернення стягнення на рухоме майно. 11.08.2016 р. старшим державним виконавцем в даному виконавчому провадженні винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. З даного приводу в провадженні Окружного Адміністративного суду м. Києва перебуває на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про визнання бездіяльності неправомірною та скасування постанови. Оскільки арешт рухомого майна накладений на підставі спірного виконавчого напису, тому просить в такий спосіб забезпечити позов, для захист прав та інтересів позивача, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи не уможливити виконання рішення суду в раз задоволення заявленого позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

З огляну на наведене, зупинення дії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не передбачено нормами ЦПК України.

Враховуючи вище зазначене та вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову, з'ясувавши відповідність виду забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК