ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/540/18 Номер провадження 22-ц/814/129/18Головуючий у 1-й інстанції Федорак Л. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.

Розглянула в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області в складі судді Федорак Л.М. від 26 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якій просила стягнути з останнього матеріальну шкоду на відновлення здоровя 3076,35 грн. та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником собаки, яка 21.11.2017 року по вул. Гребінки в м. Гребінка, біля будинку 104, вкусила її в області задньої поверхні лівої гомілки, чим було спричинено легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоровя, в звязку з чим вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 21.11.2017 року по 07.12.2017 року.

В добровільному порядку завдана шкода відповідачем не відшкодовувалась.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 3076,35 грн. у відшкодування майнової шкоди, та 30 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 281,80 грн. сплаченого судового збору та 1601,40 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд, на підставі наданих сторонами доказів та норм цивільного права, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи отримані позивачем тілесні ушкодження, що призвели як до необхідності тривалого лікування, так і спричинення душевних страждань, стягнув на користь позивача 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, одночасно відмовивши в задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди внаслідок недоведеності позивачем факту, що надані нею докази свідчать про факт придбання нею медичних засобів саме для лікування від укусу собаки.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення в частині стягнутої моральної шкоди шляхом її зменшення, вважаючи занадто великим визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди, який не відповідає принципу співмірності та розумності. В іншій частині рішення просить залишити без змін.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди сторонами не оскаржується, а тому у колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з постанови Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.02.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та встановлено порушення ОСОБА_2 правил утримання домашніх тварин, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_3 була спричинена шкода здоров»ю.

Вказана постанова місцевого суду була залишена без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 21 травня 20189 року після перегляду апеляційної скарги ОСОБА_2

За змістом частини 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №359/Ж від 15.03.2018 року встановлено, що на момент звернення ОСОБА_4 за медичною допомогою 21.11.2017 року в неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді укушеної рани мяких тканин задньої поверхні лівої гомілки, яке могло утворитися внаслідок укусу та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

З довідки Гребінківської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на амбулаторному лікуванні з 21.11.2017 року по 07.12.2017 року з діагнозом інфікована укушена рана мяких тканин лівої гомілки.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення вимог в частині моральної шкоди, суд першої інстанції, на підставі вищевказаних норм права та обставин, встановлених постановою суду в адміністративній справі, визначив розмір моральної шкоди за отримані позивачем тілесні ушкодження внаслідок укусу собаки в 20000 грн.

Колегія суддів не може погодитися з розміром стягнутої моральної шкоди

Так, судом вірно встановлено та не заперечується сторонами, що внаслідок порушення відповідачем утримання та вигулу собаки, належна йому собака породи «кавказька вівчарка» вкусила ОСОБА_3, чим заподіяла шкоду її здоровю.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла перебувала на амбулаторному лікуванні з 21.11.2017 р. по 07.12.2017 р.

Згідно розяснень Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року викладених в п.9 постанови №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» рРозмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

В даному випадку, вирішуючи питання розміру морального відшкодування, суд першої інстанції вмотивував своє рішення глибиною страждань позивача від перенесеного фізичного болю внаслідок укусу собаки, тривалістю перебування на амбулаторному лікуванні, наявністю обтяжливих обставин, які виразились в тому, що після нападу собаки потерпіла зверталась до невропатолога і їй було встановлено діагноз «гостра реакція на стрес».

Не заперечуючи вірно встановлених судом першої інстанції підстав для відшкодування моральної шкоди, колегія суддів не може погодитись з його розміром в 20000 грн., який вважає дещо завищеним та таким, що не відповідає принципу співмірності та розумності.

Так, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, одноразовість нанесеного собакою укусу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру морального відшкодування з 20000 грн. до 10000 грн., що в даному випадку буде відповідати як принципам співмірності та розумності, так і буде достатнім для компенсації понесених позивачем моральних страждань.

Одночасно, колегія суддів бере до уваги те, що присуджений судом першої інстанції розмір моральної шкодив 20000 грн. більше ніж в пять разів перевищує мінімальну заробітну плату, самим позивачем не доведено факту, що на відновлення отриманих нею моральних страждань їй необхідно 50000 грн. При цьому, останньою не надано доказів того, що внаслідок укусу собаки в неї відбулись негативні зміни в її повсякденному житті, які б вплинули на реалізацію життєвих планів, призвели до втрати звязків чи внесли суттєві зміни в її звичайний життєвий ритм.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити судове рішення шляхом зменшення розміру морального відшкодування з 20000 грн. до 10000 грн.

Враховуючи зменшення розміру позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, зменшенню підлягають і стягненні судом першої інстанції понесені по справі судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено на 20% (стягнуто 10000 грн. з заявлених в позові 50000 грн.), у відповідному процентному співвідношенні підлягають стягненню і судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, шляхом їх зменшення з 281,80 грн. до 140,90 грн. та з 1601,40 грн. до 800,70 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 липня 2018 року змінити в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат.

Зменшити стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду з 20 000 грн. до 10000 грн.

Зменшити стягнутіз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати з 281,80 грн. до 140,90 грн. сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу з 1601,40 грн. до 800,70 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 1 листопада 2018 року.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Полтавського

апеляційного суду ОСОБА_1