Справа № 504/1421/18
провадження № 2/504/1595/18
17.10.2018смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Вінської Н.В.,
за участю секретаря Білаш А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області, справу за позовом першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1, який діє в інтересах держави в особі: Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Крижанівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області, Лиманської районної ради Одеської області, Одеської обласної ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_2 про стягнення втрат сільськогосподарського виробництва, -
Перший заступник керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, який діє в інтересах держави в особі: Лиманської РДА Одеської області, Крижанівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області, Лиманської районної ради Одеської області, Одеської обласної ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 втрати сільськогосподарського виробництва у розмірі 200783,00 грн. та судовий збір в сумі 3011,75 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що рішенням сесії Крижанівської сільської ради Комінтернівського р-ну Одеської області від 20.07.2016 року №292-VII та від 20.07.2016 №293- VII затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 2,1070 га та 2,1072 га, які належать на праві власності ОСОБА_2, цільове призначення якої змінюється з «особистого селянського господарства», на «будівництво, обслуговування та експлуатацію обєктів житлової та громадської забудови». Через те, що земельні ділянки були вилучені із сільськогосподарського обсягу, шляхом зміни їх цільового призначення ДП «Одеський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» розрахував розміри втрат сільськогосподарського виробництва, які були погоджені відповідачем та першим заступником начальника Головного управління Держземагенства в Одеській області, і становить 397378,00 грн. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.12.2017 року №852-ДК/838/АП/09/01/-17, ОСОБА_2 було сплачено 196595,00 грн., тобто борг складає 200783,00 грн. Враховуючи, що борг не був відшкодований в повному обсязі, та це призводить до недоотримання коштів бюджетів органів місцевого самоврядування, просить позов задовольнити.
Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури, в судове засідання не зявилась, надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутність, додатково зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник Комінтернівської районної ради Комінтернівського району Одеської області ОСОБА_3 у судовому засіданні позов прокурора Комінтернівського району підтримала, з підстав викладених у позовній заяві.
Представник Крижанівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність та просив позов задовольнити.
Представник Головного управління держгеокадастру в судове засідання не зявився, надавши заяву про підтримання позовних вимог.
Представник Лиманської районної ради Одеської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.
Представники Лиманської РДА Одеської області та Одеської обласної ради в судове засідання не зявились про причину неявки не повідомили.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась про дату, час та місце була повідомлення належним чином. Заяв про відкладення судового розгляду до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки від 12.12.2017 року, ОСОБА_2 було сплачено 196595,00 грн., борг складає 200783,00 грн. /а.с19-21/.
Згідно зі змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
В силу положення ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу.
Статтею 22 ЗК України, встановлено землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).
Положенням ст. 23 ЗК України закріплено пріоритетність земель сільськогосподарського призначення.
Відповідно до положень ст. 207 ЗК України передбачено, що під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в звязку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у звязку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не повязаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.
Частиною 1 ст. 209 ЗК України, визначено, що втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України.
Статтею 208 ЗК передбачено вичерпний перелік випадків, коли особа звільняється від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Наведений у цій статті перелік функціонального використання земельних ділянок є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
Використання земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатацію обєктів житлової та громадської забудови або для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, не передбачено ст. 208 ЗК України, як підстава для звільнення відшкодування вказаних витрат.
Ухвалюючи рішення, суд враховував, те що ОСОБА_2 не звільнена законом від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, що про розмір втрат сільськогосподарського виробництва ознайомлена особисто під підпис та те, що зазначені втрати були нею частково сплачені.
Задовольняючи позов суд виходив з того, що у ОСОБА_2 існує недоплачена заборгованість перед державою в особі Крижанівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області у вигляді вартості втрат сільськогосподарського виробництва у сумі 200783,00 грн., повязана зі зміною цільового призначення земельної ділянки, у звязку з чим вимоги прокурора підлягають захисту судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст.20,22,23,207-209 ЗК України та керуючись ст.ст. ст.ст. 12,13,141,19,259, 263-265, 268, 272, 280- 282 ЦПК України, суд, -
Позов першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1, який діє в інтересах держави в особі: Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Крижанівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області, Лиманської районної ради Одеської області, Одеської обласної ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_2 про стягнення втрат сільськогосподарського виробництва задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.В. Вінська