Справа № 289/2179/17
Номер провадження 2/289/165/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з гаража, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Петрівська, № 39а, поз. 10, загальною площею 18,9 кв.м., інших спадкоємців, які б претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2, даний факт підтверджують: свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 269080 від 28.06.1987 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ТП № 361614 від 12.08.1986 року та витяг з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 26.05.2015 року) ОСОБА_3, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, на даний час зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії ІІ-УР № 231780 від 25.03.1960 року, що видане Дніпропетровським районним ЗАГС м. Дніпродзержинськ, її батьками є: батько, ОСОБА_2, українець, та мати, ОСОБА_4, українка.

30 березня 1997 року помер батько позивачки, ОСОБА_2, у віці 70 років в м. Макарів-І, Києво-Святошинського району, Київської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії I-БК № 043664, що видане відділом РАГС Києво-Святошинського району, Київської області 05 квітня 1997 року.

Спадщину після смерті батька позивачки, у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час), прийняла мати позивачки (дружина спадкодавця) - ОСОБА_4, та оформила на себе частину його спадкового майна, а саме: грошові внески даний факт підтверджує Свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-3173 від 23 грудня 1997 року.

29 серпня 2014 року померла мати позивачки, ОСОБА_4, у віці 85 років в смт. Городок, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії I-ТП № 243794, що видане виконавчим комітетом Городоцької селищної ради, Радомишльського району, Житомирської області 01 вересня 2014 року.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, за результатами якої, приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу ОСОБА_5 було заведено спадкову справу під № 200/2017 даний факт підтверджу витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48474636 від 20.07.2017 року.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті матері позивача, ОСОБА_4, зокрема всього іншого, також входить гараж, що знаходиться по 2-му Комуністичному провулку (нині вул. Петрівська, № 39а, поз. 10) в м. Радомишль, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4 (дозвіл на побудову якого він отримав згідно рішення № 261 від 13.10.1972 року виконавчого комітету Радомишльської міської ради депутатів трудящих Радомишльського району Житомирської області).

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак, в процесі оформлення спадщини, нотаріусом було повідомлено позивачці, що їй не зможе бути видане свідоцтво про право на спадщину за законом (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), адже згідно Довідки № 145 від 22.03.2017 року про наявність (відсутність) зареєстрованого майна, виданої КП «Житомирське обласне міжміське БТІ» Житомирської обласної ради, право власності на нерухоме майно, а саме гараж, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Петрівська, № 39а, поз. 10 не зареєстровано.

Проте, той факт, що моєму покійному батьку, а потім і матері, дійсно належав цей гараж, і що вони були його фактичними власниками з часу побудови (а це з 1972 року) - підтверджує вищезазначене рішення виконкому Радомишльської міської ради та технічний паспорт на гараж від 20.03.2017 року. Згідно цього ж технічного паспорту, загальна ринкова вартість гаражу поз. 10 під № 39а в м. Радомишль, Житомирської області, загальною площею 18,9 кв.м., станом на 20.03.2017 року становить 21 796, 00 гривень.

Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», яка діяла на той момент, «Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно».

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, «права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав».

Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Таким чином, враховуючи, що на сьогодні відсутній необхідний правовстановлюючий документ на даний гараж, я вимушена звернутися до суду із відповідним позовом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного вище й у відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 29.08.2014 року у віці 85 років в смт. Городок, Радомишльського району, Житомирської області право власності на гараж, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Петрівська, № 39а, поз. 10, загальною площею 18,9 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький