Справа № 428/804/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада (місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32), посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер цивільний чоловік заявника, спадкодавець ОСОБА_3, з яким вони проживали разом з 2000 року за адресою: АДРЕСА_1. Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 07.12.2017 року на запит адвоката щодо надання Витягу про смерть її цивільного чоловіка ОСОБА_3, 1939 року народження, було повідомлено, що надати Витяг з реєстру про державну реєстрацію смерті неможливо, оскільки вона не має документів, які підтверджують родинні стосунки з померлим. Оскільки інших спадкоємців немає, вона звернулась до приватного нотаріуса з заявою при видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, але своєю постановою від 15.01.2018 року приватний нотаріус Малахов С.О. відмовив у видачі свідоцтва. Заявнику було роз'яснено, що так як офіційно їх шлюб не було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану, їй необхідне рішення суду про встановлення факту сумісного проживання разом із спадкодавцем, відповідно до норм чинного законодавства України, щоб вона мала підставу спадкувати майно. Заявник та ОСОБА_3 були пов'язані спільним побутом, з 2000 року проживали однією сім'єю, разом виховували її онуку від іншого шлюбу та її сина, сплачували комунальні послуги за квартиру, купували спільно побутову техніку, вели спільне господарство, працювали на дачній ділянці, яку придбали за сумісні кошти, а також в 2009 році за їх спільні кошти був придбаний побутовий центробіжний електронасос, який встановили на дачі. Заявник зазначає, що на день смерті було зареєстроване звернення про невідкладну медичну допомогу від 21.05.2014 року № 10901 до ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, де вони разом мешкали, що також підтверджує сумісне проживання. За час спільного проживання заявника та ОСОБА_3 було спільно придбано телевізор, холодильник, електричний чайник, настільний керамічний опалювач. Заявник вважає себе спадкоємцем четвертої черги, адже проживала однією сім'єю із ОСОБА_3, 1939 року народження, вела з ним спільне господарство, тобто вона мала з ним взаємні права і обов'язки. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідне заявнику для оформлення прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник заявника та заявник вимоги по заяві підтримали у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві. На запитання суду додатково пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували в будь-яких зареєстрованих шлюбах в період з 2000 року.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона з 1972 року проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. Весь цей час з 1972 року у вказаному будинку також проживав ОСОБА_3, прізвище та по-батькові якого вона ніколи не уточнювала. Приблизно з 2000 року ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_1 почали проживати разом в квартирі у вищевказаному будинку до часу смерті ОСОБА_3, вони вели спільне господарство.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що вона вже на протязі 15 років товаришує з онукою заявника ОСОБА_1. Всі ці 15 років вона періодично спілкувалася з ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_3, які проживали разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, номеру будинку вона не пам'ятає. Заявник та ОСОБА_3 разом ходили на ринок, їли, спали тощо.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що заявник ОСОБА_1 є її рідною бабою. Їй відомо, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 тривалий час за адресою: АДРЕСА_1, ще з часів її, ОСОБА_10, юнацтва. Заявник та ОСОБА_3 приїжджали до неї в гості, вона іноді приходила в гості до них, ОСОБА_3 допомагав їй забирати дитину з пологового будинку. Її дитина, якій зараз 14 років, завжди вважала ОСОБА_4 своїм дідусем. Заявник та ОСОБА_3 разом отримували пенсію, разом купували побутову техніку. Перший чоловік заявниці помер приблизно в 1993 році.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 06.06.2000 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована з 30.04.2004 року за адресою: АДРЕСА_1.

З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Сєвєродонецьким ДВП об'єднання «Азот» від 07 лютого 1995 року згідно з розпорядженням (наказом) № 19 від 05 січня 1995 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області «Про надання підтвердження» № 903/17.10-33 від 02 лютого 2018 року, у Державному реєстрі актового стану громадян наявні відомості щодо актового запису про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1).

Відповідно до листа Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Станції швидкої медичної допомоги № 523 від 29 листопада 2017 року, в «Журналі звернень про невідкладну медичну допомогу» 21.05.2014 року о 05:20 год. зареєстроване звернення № 10901 до ОСОБА_3, 1939 року народження, за адресою: АДРЕСА_1. Бригадою ШМД був встановлений наступний діагноз: Констатована біологічна смерть до прибуття швидкої допомоги. Також, згідно наказу МОЗ № 999 від 17.11.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2011 року №147/18885, карта виїзду швидкої допомоги зберігається один рік після звітного періоду. Копію карти виїзду швидкої допомоги надати неможливо.

З довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради № 15968 від 14 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 30 квітня 2004 року.

Відповідно до копії спадкової справи, яка заведена приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. під № 15/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, 15 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахова С.О. із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 15 січня 2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні докази родинних зв'язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що суперечить статті 46 Закону України «Про нотаріат» та главі 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Суд зазначає, що факт постійного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 січня 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується матеріалами справи, а також показаннями свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою. Із показань свідків вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з щонайменше з 01 січня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, ставилися один до одного як чоловік та жінка, при цьому ОСОБА_3 ставився до членів сім'ї ОСОБА_1 як до членів своєї сім'ї.

Отже, ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що в резолютивній частині рішення буде вказано про проживання заявника зі спадкодавцем однією сім'єю, а не про проживання їх однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу, адже з огляду на зміст статті 1264 ЦК України для прийняття спадщини в якості спадкоємця четвертої черги має значення факт проживання однією сім'єю незалежно від характеру відносин осіб (однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу або однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовити у задоволенні іншої частини заявлених вимог.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін