Справа № 216/2485/17
Провадження 2/216/603/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 березня 2018 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Сидорак В.В.

за участю секретаря судового засідання Морозової Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментних платежів на утримання дитини,-

встановив:

25 травня 2017 року позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просила: стягувати з ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 12 вересня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактичні шлюбні відносини між ними були розірвані у лютому місяці 2017 року, у звязку із конфліктами, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у звязку з різними поглядами на життя. Відповідач на даний час проживає окремо від нею і доньки. Донька проживає разом із нею та фактично знаходиться на її утриманні. Проте, вона не має можливості самостійно в повному обсязі забезпечувати всі потреби дитини, оскільки її заробітної платні не вистачає. Разом із тим вказує, що відповідач має реальну можливість сплачувати кошти на утримання їх дитини, оскільки офіційно працевлаштований та працює на посаді електромеханіка в комунальному підприємстві «Кривбасводоканал» і має регулярний дохід.

14 серпня 2017 року до суду надійшли заперечення відповідача проти позову, в яких останній зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_3 визнає частково у розмірі 1/6 частині від його заробітку. Після припинення подружніх відносин він неодноразово спілкувався з донькою, забирав її до себе, придбав необхідні продукти харчування та одяг. Сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки не має можливості, оскільки за 6 місяців 2017 року його середньомісячна заробітна плата складає 4271,00 грн., із заробітної плати щомісячно відраховується податок на доходи фізичних осіб у сумі близько 770,00 грн., а також з нього стягуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання доньки Єлізавети, ІНФОРМАЦІЯ_2, що складає у середньому за останні 6 місяців щомісячно суму близько 860,00 грн. Якщо з нього буде стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини на дитину від другого шлюбу, то йому на прожиття залишиться лише 1781,00 грн., а йому потрібно сплачувати комунальні платежі за квартиру, придбати одяг та їжу, сплачувати вартість проїзду до роботи і назад. Разом із цим зазначає, що мешкає разом із матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є пенсіонеркою і отримує пенсію в розмірі 1596,08 грн., за станом здоровя та віком потребує придбання ліків, які у теперішній час є надто дорогими.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином через її представника.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав та просив його задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що позов не визнає, оскільки допомагає дитині матеріально і купує все, що їй потрібно. Разом із цим, сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання дитини від першого шлюбу. При цьому його заробітна плата становить 5-6 тисяч, а працює він у КПТМ «Криворіжтепломережа». Також вказав, що на день народження дитині дав 500 гривень і подарував подарок. Вказує, що мешкає разом із матірю, яка хворіє, в звязку з чим потребує допомоги.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

12 вересня 2009 року ОСОБА_7 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 573, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №151988, видане 12 вересня 2009 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7).

Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 22 лютого 2011 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 13 лютого 2011 року народилась ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.6).

Разом із тим, актом від 17.05.2017 року, за підписом сусідів і голови ОСББ «Ньютона,38», підтверджується, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає разом із матірю за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Ньютона, буд. 38, буд. 26.

Крім того, довідкою про доходи від 03.08.2017 року №373/04 підтверджується, що ОСОБА_2 працює у КПТМ «Криворіжтепломережа» і отримує заробітну плату, з якої сплачує аліменти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обовязок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підставні.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Зважаючи на викладене, а також на те, що відповідач працездатний і має можливість платити аліменти на утримання доньки, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки, яка знаходиться на утриманні позивачки щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 182, 199, 200 СК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментних платежів на утримання дитини - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІНН НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІНН НОМЕР_2), на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2017 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 30-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Сидорак