Справа №613/836/18 Провадження № 2/613/409/18
У Х В А Л А

Іменем України

6 листопада 2018 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області

в складі головуючого - судді Харченка С.М.,

за участю секретаря Мізяк М.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до депутата Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання Богодухівського району Харківської області ОСОБА_2, депутата Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області YII скликання ОСОБА_3, депутата Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання ОСОБА_4, Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання Богодухівського району Харківської області про визнання незаконними дій депутатів Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до депутата Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання Богодухівського району Харківської області ОСОБА_2, депутата Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області YII скликання ОСОБА_3, депутата Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання ОСОБА_4, Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання Богодухівського району Харківської області про визнання незаконними дій депутатів Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Харченка С.М., мотивуючи тим, що суддя Харченко С.М. під час розгляду справ №613/846/18 та №613/862/18 діяв та об»єднав дані справи зі справою № 613/836/18 всупереч частини 3 статті 188 ЦПК України. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суддя Харченко С.М. умисно ухилився від свого обов»язку встановити фактичні обставини справи та під час об»єднання даних справ, умисно ухилився від застосування частини 3 статті 188 ЦПК України, якою передбачено об»єднання справ лише на стадії відкриття провадження по справі (глава 2 ЦПК), а не на стадії розгляду справи по суті (глава 6 ЦПК), в чому позивач вбачає ухилення судді Харчено С.М. від обов»язку керуватися завданням цивільного судочинства, та все це викликає об»єктивний сумнів у позивача у неупередженості судді Харченко С.М., а також викликає об»єктивний сумнів у своєчасному розгляді цих справ, у розумні строки. Також вказує на те, що суддю Харченко С.М. необхідно відвести від розгляду даної цивільної справи, оскільки один із учасників судового процесу (позивач) має враження упередженості та необ»єктивності судді Харченка С.М., та щоб усунути сумніви щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до принципів статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Рим, 4.11.1950р.)

В судовому засіданні позивач та представник позивача заяву підтримали, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представник Івано-Шийчинської сільської ради заперечували проти задоволення заяви про відвід.

Відповідно ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов'язків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, а також дослідивши положення ст.36 ЦПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки будь-яких доказів упередженості та особистої заінтересованості судді у розгляді вказаної справи позивачем не наведено.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об'єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Враховуючи викладене, слід відмітити, що зазначені причини заявленого відводу ніяким чином не пов'язані з порушенням Європейської конвенції з прав людини та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а тому не можуть викликати сумнів в неупередженості судді Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М.

Аналіз наведених норм права, міжнародних стандартів, судової практики, яка є джерелом права та співставлення їх з встановленими обставинами дають суду підстави для прийняття рішення про необґрунтованість заявленого відводу.

Як вбачається зі змісту ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема у випадку надходження заяви про відвід. Зважаючи на викладене вище, та приймаючи до уваги, що заява про відвід судді підлягає передачі до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України, провадження у справі необхідно зупинити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.36,40,258,260,353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до депутата Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання Богодухівського району Харківської області ОСОБА_2, депутата Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області YII скликання ОСОБА_3, депутата Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання ОСОБА_4, Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання Богодухівського району Харківської області про визнання незаконними дій депутатів Івано-Шийчинської сільської ради YII скликання - зупинити до вирішення питання про відвід судді Харченка С.М.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді по справі № 613/836/18, провадження № 2/613/409/2018 передати до канцелярії Богодухівського районного суду Харківської області для визначення складу суду в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя