Ухвала

Іменем України

11 червня 2018 року

місто Київ

справа № 308/7341/16-ц

провадження № 61-16638ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 05 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 березня 2018 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося у липні 2016 року з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 618, 52 грн.

За результатами оцінки наведених обставин Верховним Судом зроблено наступні висновки.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1 762, 00 грн.

Враховуючи, що положення статті 27 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання, зокрема заявнику роз'яснено, що їй необхідно зазначити у скарзі дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції та навести обставини, встановлені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки нею оскаржуються рішення, ухвалені у малозначній справі.

У травні 2018 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків із зазначенням дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується. Одночасно заявник посилається на наявність обставин передбачених підпунктами «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню. Проте, ОСОБА_1 не навела доводів, не додавши до касаційної скарги відповідних доказів, які б містили обґрунтування існування таких винятків. Вочевидь, враховуючи ціну позову з оцінкою задоволених позовних вимог, непогодження заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не повинно розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року та постанова Апеляційного суду Закарпатської області від 05 лютого 2018 року постановлені у малозначній справі й не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі Верховний Суд зобов'язаний відмовити.

Верховний суд додатково роз'яснює заявнику, відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», її право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромза касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 05 лютого 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний