Справа № 751/8964/17 Провадження № 22-ц/795/212/2018 Головуючий у I інстанції - Янцовська Т. М. Доповідач - Лакіза Г. П.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.,

за участю: представника Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" Воронцової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Янцовської Т.М. від 14 грудня 2017 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 23.03.2010 року у справі №343-6/18/10 за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 23.03.2010 року у справі № 343-6/18/10 за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.07.2009 року. В обґрунтування заяви зазначав, що справа, в якій прийнято рішення третейського суду, розглянута за його відсутності. Також ОСОБА_3 просив поновити йому строк для подання заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на те, що про існування цього рішення він дізнався лише на початку листопада 2017 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 23.03.2010 року у справі № 343-6/18/10 за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначену ухвалу, а матеріали справи направити для розгляду по суті до Новозаводського районного суду м. Чернігова, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам чинного законодавства та постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_3 зазначає, що з позичальником ОСОБА_4 він не спілкувався більше семи років і не знав, що ним не повернуті кредитні кошти, оскільки ще на початку 2010 року ОСОБА_4 запевнив його, що ним заборгованість погашена в повному обсязі. Однак, на початку листопада 2017 року він дізнався, що існує рішення третейського суду про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та нього заборгованості за кредитним договором в сумі 89580,41 грн., процентів в сумі 4589,70 грн., пені в сумі 3803,38 грн., а також окремо з нього - пені за договором поруки в сумі 2422,95 грн.

Також ОСОБА_3 вказує, що він не отримував ні вимоги позивача про дострокове повернення кредиту, ні позовної заяви ПАТ "Альфа-Банк", нв копії рішення третейцського суду, та що його не було повідомлено про розгляд третейським судом справи, він звернувся з заявою про поновлення пропущеного строку, і зазначені ним обставини можуть бути підтверджені матеріалами третейської справи.

Заявник ОСОБА_3 належним чином повідомлений апеляційним судом про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи: ПАТ "Альфа-Банк", ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи апеляційним судом, проте в судове засідання не з'явились, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2009 року між ЗАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір №-SME0013241-1, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 93934 грн. на строк користування 35 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23% річних (а.с.9-13). В забезпечення виконання цього Кредитного договору того ж дня між ЗАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки SME0013241-1 (а.с.14).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 23.03.2010р. позов ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за Кредитним договором у сумі: за кредитом - 89580,41 грн., по процентах - 4589,70 грн., пеню в сумі - 3803,38 грн. Стягнуто на користь ПАТ "Альфа-Банк" пеню за Договором поруки: з ОСОБА_3 у розмірі 2422,95 грн., з ОСОБА_5 - у розмірі 2422,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ "Альфа-Банк" витрати по сплаті третейського збору в сумі 100 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-1 чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали суду редакції ЦПК України, заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

07.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про скасування вказаного вище рішення Постійно діючого третейського суду від 23.03.2010 року, в якій одночасно просив поновити йому строк звернення до суду з цією заявою, посилаючись на те, що про існування оскакржуваного рішення він дізнався лише на початку листопада 2017 року (а.с.2-5).

Відповідно до ч. 3 ст. 389-1 чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали суду редакції ЦПК України, заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Залишаючи заяву ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_3 строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, оскільки зазначені в клопотанні підстави не мають достатніх обґрунтувань для його поновлення, поважних об'єктивних причин, з яких заявник не отримав копії рішення третейського суду. Також суд зазначив, що поновлення строку на оскарження рішення третейського суду від 23.03.2010 року з підстав, зазначених ОСОБА_3, не відповідає такій меті як виправлення судової помилки та недоліків судочинства, а може бути лише підставою для здійснення нового судового розгляду, що може порушити принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Проте, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_3 строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду є передчасним, оскільки зазначені ОСОБА_3 обставини судом першої інстанції не перевірені, а наведеним ОСОБА_3 підставам поновлення пропущеного строку не дана оцінка. ОСОБА_3 в заяві до суду першої інстанції ставилося питання про витребування судом матеріалів справи третейського розгляду, з яких можна встановити, чи відповідають дійсності вказані заявником обставини, якими він мотивує поважність причин пропуску строку подання заяви про скасування рішення третейського суду, проте судом першої інстанції таке клопотання ОСОБА_3 вирішено не було.

Таким чином, суд першої інстанції не перевірив доводів ОСОБА_3 щодо поважності причин пропуску ним строку подання заяви про скасування рішення третейського суду та не дав їм оцінку, обмежившись лише посиланням на загальні підходи до питання поновлення процесуальних строків, які визначені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в певних рішеннях Європейського суду з прав людини. При цьому суд не зазначив, чому він вважає, що зазначені в клопотанні підстави пропуску строку, не мають достатніх обґрунтувань для його поновлення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що, відповідно до приписів ст. 379 ЦПК України, є підставою для скасування цієї ухвали, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1, п.6, 379 ч.1, п.п.1.4, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 05.02.2018 року.

Головуючий:Судді: