Справа № 303/6958/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Джуги С.Д.,

суддів - Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

за участі секретаря - Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського районного суду від 27 лютого 2018 року (головуючий суддя Довжанин В.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи його тим, що 25.08.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М. вчинено виконавчий напис № 17268, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розміром 0,0618 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), переданого на підставі іпотечного договору №305/33-Ж-07 від 21.03.2007, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» у період з 22.09.2014 по 07.02.2017 за кредитним договором № 305/33-Ж-07 від 21.03.2007 на загальну суму 22606,54 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 10480,46 доларів США.; за відсотками 12126,08 доларів США.

На обґрунтування свого позову посилалася на те, що вона є поручителем за іншим кредитним договором № 305/34-Ж-07 від 21.03.2007, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та її чоловіком ОСОБА_4, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 15 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних на строк до 20.03.2012. Додавала до позовної заяви інший іпотечний договір № 167-Ж від 20.12.2005, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» (відмінний від того на підставі якого вчинено виконавчий напис).

Вказувала, що у провадженні Мукачівського міськрайонного суду знаходиться справа за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором № 305/34-Ж-07 від 21.03.2007, у якій зупинено провадження у зв'язку з призначенням почеркознавчої експертизи. Однак ПАТ «Укрсоцбанк», не зважаючи на наявність спору в суді, звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний ОСОБА_1

Зазначала про те, що спірність заборгованості боржника підтверджено тим, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості.

Посилаючись на те, що виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вимог закону за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, позивач просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Мукачівського районного суду від 27.02.2018 у позові ОСОБА_1 відмовлено.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що для вчинення виконавчого напису № 17268 від 25.08.2017 було надано всі документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою КМУ прийнято постанову від 29.06.99 р. N 1172, а тому заборгованість є безспірною.

Проте із таким висновком місцевого суду погодитися не можна.

Встановлено, що 25.08.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.М. вчинено виконавчий напис № 17268, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розміром 0,0618 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), переданого на підставі іпотечного договору №305/33-Ж-07 від 21.03.2007, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» у період з 22.09.2014 по 07.02.2017 за кредитним договором № 305/33-Ж-07 від 21.03.2007 на загальну суму 22606,54 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 10480,46 доларів США.; за відсотками 12126,08 доларів США.

Позивач ставить питання про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач - це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред'явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Пред'являючи даний позов, ОСОБА_1 в якості відповідача зазначила приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. Інших осіб, в порядку ст. 51 ЦПК України до справи у якості співвідповідачів не залучалося.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК. У разі якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за результатами розгляду суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до ст. 1 Закону № 3425-XII нотаріат - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, слід зробити висновок, що при вирішенні справ, які стосуються оспорювання прав і обов'язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій - посвідчення договорів, угод (крім справ за скаргами на нотаріальні дії чи відмову в їх вчиненні), нотаріуси в розумінні статей 30, 34, 35 ЦПК не є особами, прав і обов'язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення.

Згідно з п. 16 Постанови ВССУ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

Зазначене в повній мірі узгоджується з ч.12 ст. 28 ЦПК України, з якої також слідує, що позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання пред'являються боржником саме до стягувача.

Вказане свідчить про те, що саме ПАТ «Укрсоцбанк», як стягувач за виконавчим написом, а не приватний нотаріус повинен бути відповідачем по даній справі.

При цьому залучення ПАТ «Укрсоцбанк» у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору є недостатнім, позаяк процесуальний статут відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору є різним.

Таким чином, даний позов пред'явлено до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови у його задоволенні.

Саме з цих підстав суду першої інстанції слід було відмовити в задоволенні позову, а не вирішувати його по суті.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування підстав для відмови в задоволенні позову.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 лютого 2018 року змінити в частині правового обґрунтування підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_1.

Резолютивну частину рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: