Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2354/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі :

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 12 листопада 2008 року у виконавчому комітеті Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №8. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 (27.03.2013 р.н.) та дочка ОСОБА_4 (22.02.2009 р.н.). Сімейне життя в них не склалось, через розбіжність у поглядах, у зв'язку з чим вони разом не проживають більше 1,5 року, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу. Аліменти на інших дітей не сплачує, утриманців не має. У зв'язку з цим позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 2000 грн. на кожну дитину на місяць, починаючи з дня подання позову.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. Просили слухати справу у їх відсутність.

В судове засідання відповідач та його представник не з'явилися, однак надали письмову заяву в якій позовні вимоги визнали частково, просилили суд стягувати аліменти в розмірі 1300 грн. на одну дитину та слухати справу у їх відсутність.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 листопада 2008 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконавчим комітетом Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, й зроблений в книзі реєстрації актів запис за №8 (а.с.5). В шлюбі народилась двоє дітей: дочка ОСОБА_4 (22.02.2009 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконавчим комітетом Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 27.02.2009 року серії 1-ФМ №122036 (а.с.10) та син ОСОБА_3 (27.03.2013 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконавчим комітетом Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 02.04.2013 року серії 1-ФМ №243842 (а.с.9).

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дітей немає, діти залишаються проживати з матірю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В позовній заяві позивачка зазначила, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних батьків. Відповідач проти даної обставини заперечив, надавши довідку Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 13.11.2017 року №569/02-25 (а.с.56), відповідно до якої на утриманні останнього перебувають двоє батьків пенсійного віку.

Крім цього ОСОБА_2 надав довідку Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 13.11.2017 року №570/02-25 (а.с.57), згідно якої останній ніде не працює.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання малолітніх дітей відповідно до ст.184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька.

При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком від до 6 років становить з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня ? 1944 гривні, з 1 грудня ? 2027 гривень.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_5 (27.03.2013 р.н.) та дочки ОСОБА_4 (22.02.2009 р.н.), слід визначити в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину із доходів ОСОБА_2 щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.

Судові витрати у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. Судові витрати при розірванні шлюбу, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112, 141, 180 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, 430, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 12 листопада 2008 року у виконавчому комітеті Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №8.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 (27.03.2013 р.н.) та дочки ОСОБА_4 (22.02.2009 р.н.), в розмірі по 1300 (тисячу триста) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2017 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь держави суму судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Судові витрати, а саме 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору - слід стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка оплатила їх при поданні заяви до суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_6