1Справа № 335/883/18 2-н/335/118/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

31 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., дослідивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

У вказаній заяві заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу наведені у статті 163 ЦПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 163 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Виключень, за яких судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу не сплачується, чинним цивільним процесуальним кодексом не передбачено. Не встановлено пільг заявникам при сплаті судового збору за подання заяви про видачу судового наказу й Законом України «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 176,20 грн.

Встановлено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 163 ЦПК України та п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заявником не підписана заява про видачу судового наказу, а також не додано до неї документу, що підтверджує сплату судового збору.

Вищезазначені обставини перешкоджають розгляду справи в порядку наказного провадження.

За правилами п.п. 1, 3 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що заява про видачу судового наказу не у повній мірі відповідає вимогам процесуального закону, зокрема, не містить підпису заявника та не додано документу про сплату судового збору,суд вважає за можливе відмовити у видачі судового наказу з метою надання заявникові можливості привести заяву у відповідність до вимог процесуального закону.

Суд вважає за необхідне розяснити заявникові, що відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160-166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду області протягом пятнадцяти днів з дня з дня складення даної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Макаров