Справа № 347/71/17
Провадження № 2/347/126/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді: Крилюк М.І.,

секретаря : Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади Косівського району, Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Територіальна громада села Кобаки в особі Кобаківської сільської ради, яка на даний час входить до ОТГ та відповідно належним позивачем являється Рожнівська сільська рада об»єднана територіальна громада Косівського району, Івано-Франківської області звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 2015 року відповідач в справі, ОСОБА_1, самовільно без дозволу сільської ради, без узгодження з територіальною громадою села встановив на земельній ділянці площею 0,11 га, що знаходиться на участку Осіки, що у селі Кобаки, Косівського району, Івано-Франківської області з однієї сторони забетоновані стовпи та металеву огорожу довжиною 33 метри. Вказана земельна ділянка призначена для ведення особистого селянського господарства та є комунальною власністю і належить до фонду Кобаківської сільської ради. Через земельну ділянку проходить стежка, якою користуються жителі села. Такі протиправні дії відповідача порушують права територіальної громади села Кобаки, як власника та права жителів села, як користувачів. Встановлення забетонованих стовпів та металевої огорожі саме відповідачем в справі підтверджується поясненнями жителів села, актами земельної комісії та рішеннями Кобаківської сільської ради. Так, 26.03.2015 року земельною комісією Кобаківської сільської ради встановлено, що ОСОБА_1 здійснив самозахват земельної ділянки на участку Осіки с.Кобаки, Косівського району та перекрив стежку, яка проходить через дану ділянку. Відповідача було зобов»язано знести паркан, заборонити перекриття стежки та привести земельну ділянку в належний стан. 22 червня 2015 року земельною комісією здійснено повторний виїзд на участок Осіки і встановлено, що жодних дій щодо виконання попереднього припису земельної комісії ОСОБА_1 не виконано. 27.10.2016 року земельною комісією Кобаківської сільської ради складено акт, згідно якого встановлено, що відповідач в справі встановив самовільно загорожу на земельній ділянці фонду Кобаківської сільської ради. В позасудовому порядку земельний спір не вдалось за можливе вирішити, а тому просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади Косівського району, Івано-Франківської області подав до суду заяву в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити та справу розглянути у його відсутності.

Відповідач, ОСОБА_1, в ході розгляду справи по суті вимоги позову заперечив, суду пояснив, що в 1991 році Кобаківською сільською радою було прийнято рішення про виділення на кожного члена сім'ї по 0,15 га земельної ділянки для ведення сільського господарства. Так як, на той час в сім'ї було чотири члени сім'ї, то було виділено 0,60 га землі. На час проведення виділення в наявності була земельна ділянка в кінці його городу в розмірі 0,40 га, а тому рішенням № 38 від 08.08.1991 року виконком вирішено доділити йому присадибну ділянку в кінці городу в розмірі 0,40 га, а решту 0,20 га з вільного присадибного фонду осінню 1991 року. Особисто він ніяку металеву сітку на землях запасу сільської ради не встановлював, а тому просив в позові відмовити.

Відповідач в судове засідання призначене на 08.02.2018р. не з»явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

На підставі ч.3ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із акту земельної комісії Кобаківської сільської ради від 26.03.2015 року земельною комісією по заявах жителів с.Кобаки було проведено виїзд на уч. Осіки для обстеження земельної ділянки, що відноситься до земель запасу сільської ради, де встановлено, що ОСОБА_1 здійснив самовільне захоплення земельної ділянки.

Відповідно до витягу з протоколу земельної комісії від 11.06.2015 року при повторному виїзді земельної комісії, на уч.Осіки щодо перевірки виконання ОСОБА_1 припису земельної комісії від 26.03.2015 року встановлено, що останній самовільно влаштований паркан на земельній ділянці не зніс внаслідок чого існуюча стежка не відновлена, а земельна ділянка в належний стан не приведена.

27 жовтня 2016 року земельною комісією Кобаківської сільської ради складено акт, згідно якого проведено виїзд на земельну ділянку та виявлено, що «гр. ОСОБА_1 встановив загорожу від земельної ділянки ОСОБА_2, яка являється власником даної ділянки, а також на земельній ділянці фонду Кобаківської сільської ради. Загорожа знаходиться зі сторони ОСОБА_3».

27 жовтня 2016 року Кобаківською сільською радою прийнято рішення № 4.2-6/2016 «Про благоустрій села», згідно якого вирішено, доручити голові Кобаківської сільської ради Дивоняку Василю Рудольфовичу звернутися до суду в відношенні до гр. ОСОБА_1, так як він захопив земельну ділянку площею 0,11 га із земель комунальної власності с. Кобаки, де самовільно встановив з однієї сторони металеву огорожу, та не виконує приписи земельної комісії, а саме не прибирає металеву огорожу із земель комунальної власності с. Кобаки.

Довідкою Кобаківської сільської ради №102 від 17.01.2017 року стверджено, що земельна ділянка, орієнтовною площею 0,11 га, яка знаходиться за адресою с.Кобаки участок Осіки, не перебуває у власності чи користуванні ОСОБА_1, а належить до земель комунальної власності Кобаківської сільської ради.

Факт самовільного захоплення ОСОБА_1 земельної ділянки на уч.Осіки, що в с.Кобаки, Косівського району та встановлення металевої огорожі (сітки), чим останній перекрив дві пішохідні стежки стверджено письмовим зверненням жителів села.

Як вбачається із довідки Кобаківської сільської ради №103 від 17.01.2017 року відповідно до записів погосподарської книги ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 успадкували житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 відповідно після чого вони являються користувачами земельної ділянки із 16.06.1987 року - 0.2500 га в с.Кобаки за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В заперечення вимог позову відповідач посилався на те, що в 1991 році Кобаківською сільською радою було прийнято рішення про виділення на кожного члена сім'ї по 0,15 га земельної ділянки для ведення сільського господарства. Так як на той час в сім'ї було чотири члени сім'ї, то було виділено 0,60 га землі. На час проведення виділення в наявності була земельна ділянка в кінці його городу в розмірі 0,40 га, а тому рішенням № 38 від 08.08.1991 року виконком вирішено доділити йому присадибну ділянку в кінці городу в розмірі 0,40 га, а решту 0,20 га з вільного присадибного фонду осінню 1991 року.

Разом із тим, вказаний факт спростовано долученим до матеріалів справи рішенням № 38 від 08.08.1991 року, із змісту якого вбачається, що виконкомом сільської ради було вирішено доділити гр..ОСОБА_1 присадибну ділянку в кінці його городу, а решту площ з вільного присадибного фонду осінню 1991 року, однак сам розмір доділу земельної ділянки не вказано.

Відповідно до довідки Кобаківської сільської ради за № 697 від 17.05.2017 року вбачається, що за гр. ОСОБА_1 числиться земельна ділянка площею 0,4000га, яка знаходиться в належному стані.

Суд також бере до уваги покази свідків, які були дані ними в процесі розгляду даної справи, а саме свідок ОСОБА_5, пояснив, що він входить до складу земельної комісії Кобаківської сільської ради та може ствердити, що саме земельною комісією неодноразово розглядались заяви жителів села з приводу самовільно встановленої огорожі ОСОБА_1 на земельній ділянці, що відноситься до земель запасу Кобаківської сільської ради, внаслідок чого останній перекрив стежку загального користування. Спірна земельна ділянка відповідачу не виділялась та за формою 6-зем. відноситься до земель запасу територіальної громади с.Кобаки.

Поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні стверджено, що спірна земельна ділянка 0,11 га , що в с.Кобаки на уч. Осіки Косівського району належить до комунальної власності Кобаківської сільської ради. По вказаній земельній ділянці проходять дві пішохіднї стежки, до їх господарств, якими користуються жителі віддалених участків села, а відповідач в справі встановивши самовільно огорожу перекрив такі ствежки, чим унеможливив користування ними. Відповідно до статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Належність спірних 0,11 га земельної ділянки до земель комунальної власності Кобаківської сільської ради підтверджено довідкою № 368 від 28.02.2017 року, якою стверджено, що станом на 2016 рік земельна ділянка передбачена для особистого селянського господарства, загальною площею 0,1100 га (сільськогосподарські землі, угіддя-сінокіс), що знаходиться в с.Кобаки на уч. Осіки Косівського району облікуються згідно ф-6 зем., ряд. - 97, гр.-11.

Також актом земельної комісії Кобаківської сільської ради від 23 березня 2017 року підтверджено, що при обстеженні земельної ділянки, яка належить до земель Кобаківської сільської ради виявлено наявність металевої огорожі, відповідачем ОСОБА_1 не виконано попередні приписи земельної комісії та не демонтовано дану огорожу.

Згідно зі ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи, набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст.125 ЗК України забороняється приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки: з об'єктивної сторони - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена нормативно-правовим актом України; з суб'єктивної сторони - такі дії є винними.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, розпоряджаються землями територіальної громади місцеві ради. А згідно ч.1 ст. 116 ЗК України , громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. ст. ст. 125, 126 цього ж Закону, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Суд звертає увагу, що відповідачем в справі не надано суду жодного доказу в підтвердження факту правомірності користування ним спірними 0,11 га земельної ділянки, що в с.Кобаки на уч.Осіки, Косівського району.

За змістом ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

За вищенаведених підстав суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно долученої до матеріалів справи квитанції вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн, який підлягає стягненню із відповідача в користь Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади Косівського району, Івано-Франківської області .

На підставі наведеного, ст.ст. 327, 391, 374 ЦК України, ст.ст.13, 19, 103, 116, 152, 158 ЗК України, ч.5 ст.16 ЗУ «Про місцеве самоврядування» та керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити. Зобов»язати ОСОБА_1 жителя АДРЕСА_2, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,11 га, що знаходиться на участку Осіки, що в АДРЕСА_2 шляхом демонтажу забетонованих стовпів та металевої огорожі довжиною 33 метри, що знаходиться на земельній ділянці.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_3 в користь Рожнівської сільської ради об»єднаної територіальної громади Косівського району, Івано-Франківської області -1600 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.І. Крилюк