Справа № 604/495/16-ц
Провадження № 2-р/604/2/18
У х в а л а

23 листопада 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиськ Тернопільської області заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3, звернулася із заявою про розяснення рішення суду, посилаючись на наступне. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 (однієї другої) частини заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), щомісячно, починаючи з 01 червня 2016 року і продовжувати до досягнення старшою дитиною повноліття. Проте, зазначає заявник, зазначене рішення суду є незрозумілим як для позивача, так і для державного виконавця, в частині, що стосується стягнення аліментів на обох дітей до досягнення старшою дитиною повноліття. Так, ДВС не виконано рішення у повному обсязі, стягнення проводилося тільки до досягнення старшою дитиною повноліття.

Представник заявника, ОСОБА_2 та ВДВС Підволочиського РУЮ в Тернопільській області, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи в судове засідання не зявилися. Представник ВДВС Підволочиського РУЮ в Тернопільській області матеріалів виконавчого провадження суду не надав.

Неявка осіб, які брали участь у справі, відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності сторін, задовольнивши заяву, виходячи з наступного:

Як вбачається з рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задоволено, вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти на неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 (однієї другої) частини заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), щомісячно, починаючи з 01 червня 2016 року і продовжувати до досягнення старшою дитиною повноліття.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при розясненні рішення в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Коментуючи вищевказані положення, суд приходить до висновку, що розяснення рішення суду - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Враховуючи необхідність висвітлити більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви: розяснити, що після досягнення 17.11.2016 року повноліття ОСОБА_4, аліменти на неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, повинні стягуватися в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, тобто за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ОСОБА_1М.), - в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 271, 351-354 ЦПК України, п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити.

Розяснити, що в резолютивній частині рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти на неповнолітніх дітей: сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 (однієї другої) частини заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), щомісячно, починаючи з 01 червня 2016 року і продовжувати до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 17.11.2016 року.

Після досягнення 17.11.2016 року повноліття ОСОБА_4, аліменти на неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, повинні стягуватися в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, тобто за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ОСОБА_1М.).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.