Провадження № 2/359/1799/2018
Справа № 359/3682/18
« 21 » вересня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
14.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, відповідно до якого просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1,2).
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22.04.2008 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надавав та не надає.
У судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, та не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав.
Відповідно до вимог ст. ст. 223,280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.03.2002 року, який розірвано 22.04.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 157, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3( а.с.8).
Від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4( а.с.7).
Та обставина, що малолітня дитина проживає з позивачем за вказаною в позовній заяві адресою місця проживання позивача АДРЕСА_1, підтверджується довідкою № 757 виданою 07.05.2018 року КП «ЖЕК-1» (а.с.3).
Відповідачем не оспорюється, що малолітній син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2012 року у справі № 1005/7744/2012, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 07.02.2012 р. та до досягнення дитиною повноліття ( а.с.24).
Крім того, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2014 року у справі № 359/140/14-ц, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 500 гривень, щомісячно, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.25-27).
Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було.
Враховуючи викладене, керуючись зазначеними нормами закону, з урахуванням усіх обставини справи, матеріального становища платника аліментів, реальної та об'єктивної можливості сплачувати аліменти в певному розмірі, та беручи до уваги ту обставину, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей від інших шлюбів, відсутність інших заперечень зі сторони відповідача, доказів його реального місячного доходу, який, з урахуванням працездатного віку відповідача, не має бути меншим за мінімальний розмір заробітної плати, суд вважає, що у даному випадку з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду відповідатиме кількості утриманців відповідача та не поставить його в скрутне матеріальне становище.
За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову.
Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України та ст.ст.2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273,280-281,430 ЦПК України, суд - -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання АДРЕСА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 704 гривні 60 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Повний текст заочного рішення виготовлений 01.10.2018.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І.В.Муранова-Лесів