Справа № 2-1593/2010
провадження № 6/588/38/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Маслова В. В. за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що 15 жовтня 2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області було постановлено ухвалу по справі №2-1593/10 про забезпечення позову, якою серед іншого, було тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України до моменту виконання зобовязань по кредитному договору №SUT0AK003166 від 10 серпня 2005 року, укладеного із ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК.

У вказаній частині ухвалу суду було направлено на виконання до ДПС України.

У подальшому, заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23 грудня 2010 року, з нього, на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було стягнуто 4894,91 грн. заборгованості по кредиту, 51 грн. відшкодування судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Зазначена заборгованість була сплачена ним у 2011 році.

Про ухвалу, якою було забезпечено позов ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, він дізнався у серпні 2018 року, коли йому заборонили перетинати кордон України.

З огляду на зазначене, ОСОБА_3 просив суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене щодо нього, ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15 жовтня 2010 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання зявилась, клопотання про скасування забезпечення позову підтримувала, просила його задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявився без повідомлення причин, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення Тростянецького районного суду в Сумській області від 23 грудня 2010 року у справі №2-1593/10 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено та стягнено з ОСОБА_3 на користь позивача 4894,91 гривень заборгованості по кредиту.

У ході розгляду справи ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15 жовтня 2010 року, для забезпечення виконання рішення суду, було тимчасово обмежено відповідача ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, до моменту виконання ним своїх зобовязань по кредитному договору №SUT0AK003166 від 10 серпня 2005 року, укладеного із ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен є вільним залишати будь - яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

-він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. (п. 5)

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Отже, серед видів забезпечення позову у ст. 150 ЦПК України не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Натомість статтею 18 ЗУ "Про виконавче провадження" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

У розясненнях, викладених Верховним Судом України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року звертається увага судів на неприпустимість обмеження виїзду з України у спосіб, не передбачений ЦПК України.

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що накладені ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15 жовтня 2010 року заходи забезпечення позову, які полягають у тимчасовому обмеженні стосовно відповідача щодо права виїзду за межі України, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.158 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15 жовтня 2010 року у вигляді тимчасового обмеження ОСОБА_3, громадянину України (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) у праві виїзду за межі України.

Примірник ухвали направити сторонам до відома та Державній прикордонній службі України до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області або через Тростянецький районний суд Сумської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. В. Маслов