Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р.

Справа153/1364/18

Провадження2/153/385/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі вищевказаним позовом. Вказав, що шлюб між його матірю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 розірвано. Він є рідним сином відповідача ОСОБА_2. За рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області відповідач сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. В даний час після досягнення повноліття він проживає з матірю ОСОБА_1 Неодружений, не працює, так як проходить навчання на 5 курсі Державного вищого навчального закладу «Вінницький національний технічний університет» на денному відділенні факультету «Електроенергетик та електромеханіка». Потребує матеріальної підтримки. Крім того, відсутність матеріального утримання у звязку з досягненням повноліття ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він не може працювати в звязку з навчанням на денній формі. Відповідач працює в Гальжбіївській сільській раді Ямпільського району Вінницької області та в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, у звязку із чим, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 25 % від його заробітку доходу, починаючи від дня предявлення позову до суду і до припинення навчання.

Представник позивача ОСОБА_1 діючи на підставі довіреності від 06 березня 2015 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні даного позову, оскільки 05 лютого 2015 року між ним та матірю позивача була укладена мирова угода відповідно до якої ОСОБА_1 відмовилась від заявлених позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, який продовжує навчання в розмірі 1200 гривень, щомісяця до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьохрічного віку. З урахуванням викладеного вважає, що підстав для задовлення даного позову немає.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про народження серії І-АМ № 007932 встановлено , що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6). Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 097338 встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано (а.с.6). Із свідоцтва про зміну імені серії І-АМ № 006520 встановлено, що мати позивача ОСОБА_6 змінила прізвище з ОСОБА_5 на Петрова (а.с.5). Із довідки виданої Вінницьким національним технічним університетом від 11 вересня 2018 року № 1684 встановлено, що ОСОБА_3 є студентом 1-го курсу денної форми навчання, факультету електроенергетики та електромеханіки ВНТУ, ОППП магістр (а.с.9). Із ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. За наслідками розгляду даної справи між сторонами була укладена мирова угоди наступного змісту: ОСОБА_1 відмовилась від заявлених позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, який продовжує навчання в розмірі 1200 гривень, щомісяця до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Стягнення з ОСОБА_2 на свою користь додаткових витрат на проживання в гуртожитку дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,який продовжує навчання в ромзірі 1/2 витрати на проживання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років. В свою чергу ОСОБА_2 відмовляється від права в майбутньому претендувати на утримання вразі непрацездатності, зі сторони сина ОСОБА_3, а саме зобовзязується не подавати до суду позовів, предметом яких буде обовязок повнолітнього сина ОСОБА_3 утримувати батька, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_2 відмовляється від права в майбутньому претендувати на забезпечення сином ОСОБА_3, належними умовами проживання та претендувати на нерухоме та рухоме майно (житловета нежитлове), яке належить (належатиме) на праві власності чи користуванні ОСОБА_3.

Право на звернення до суду за судовим захистом прав та охоронюваних законом інтересів одне із важливіших конституційних прав громадян. Так, відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.3 ст. 4 ЦПК України - відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Враховуючи вищенаведену норму, суд вважає, що не мають правових наслідків угоди чи умови договорів про відмову від можливості звернутися до суду із заявою про захист своїх прав.

Оскільки, ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року було укладено мирову угоду про відмову сторін від можливості звернутися до суду із заявою про захист своїх прав. Тобто, дана мирова угода напряму порушує права та охоронювані законом інтереси повнолітнього сина, який продовжує навчання - позивача по даній справі ОСОБА_3. За таких обставин суд не приймає її до уваги.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати повнолітнього сина, який продовжуює навчатися.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Як розяснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду.

Пунктом 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач аліментних зобов'язань перед іншими особами немає та повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, судом не встановлено.

Домовленості між батьками щодо способу утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто.

При визначенні розміру аліментів, який потребує позивач на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище сина, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що позивач, як повнолітня особа, повинний самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення та визначає їх розмір ? частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання або до досягнення двадцяти трьохрічного віку.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки ОСОБА_2 А,О. звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 18 вересня 2018 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 18 вересня 2018 року.

Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 430 ЦПК України і на підставі ст.ст.198, 199, 200, 201, 191 Сімейного Кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18 вересня 2018 року і до закінчення ним навчання або до досягнення двадцяти трьохрічного віку. Право на зазначене утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 704 гривні 80 копійок.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у сумі платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 08 листопад 2018 року.

Головуючий М.М. Дзерин