Єдиний унікальний номер 243/981/18 Номер провадження 22-ц/775/765/2018
Головуючий у 1 інстанції Мірошниченко Л.Є.
Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів: Краснощокової Н.С., Тимченко О.О.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу № 243/981/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент держаної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2018 року (суддя Мірошниченко Л.Є.), ухваленого о 09:11 год. в приміщенні суду в м. Слов`янську Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав позовну заяву до Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент держаної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Позовна заява мотивована тим, що він працював обпалювачем виробів будівельної кераміки ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» з 18 вересня 1982 року по 31 червня 2000 року. При його звільненні з підприємства відповідач був зобов'язаний провести з ним повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. В серпні 2013 року колектив ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» отримали відповідь заступника начальника регіонального Фонду державного майна України в Донецькій області, відповідно до якого у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897 %. В квітні 2015 року колектив працівників ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» отримали відповідь на їх лист арбітражного керуючого щодо відкриття ліквідаційної процедури товариства. Відповідно до списку працівників, які мають заборгованість з виплати заробітної плати підприємства-банкрута ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», заборгованість з заробітної плати ОСОБА_1 становить 994,85 грн. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2016 року з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» стягнуто на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 884,85 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні 51 002,76 грн та моральну шкоду. Виконавчий лист за вказаним рішенням був своєчасно направлений та взятий на виконання, але Державна виконавча служба винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України заборгованість по заробітній платі в сумі 884,85 грн (а.с. 1-2).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент держаної виконавчої служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі, відмовлено.

30 березня 2018 року позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції через його необґрунтованість та ухвалити нове, яким стягнути з Державної казначейської служби України заборгованості по заробітній платі у сумі 884,85 грн з урахуванням індексу інфляції у сумі 4664,04 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про порушення його прав, гарантованих ст. 3,6,8,21,24,28,32,43,46,55,59 Конституції України, ст. 5,115,116,117 КЗпП України, ст. 1 Першого протоколу, статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. За весь час державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати та виконання рішень суду, не припинили порушення його прав протягом тривалого часу. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави. станом на 01 серпня 2013 року за даними реєстру державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 92,897 % статутного капіталу ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є - державне підприємство. З урахуванням викладеного вважає, що згідно ст. 619 ЦК України Держава Україна за законом несе додаткову (субсидіарну) відповідальність по боргах ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» (а.с. 37).

Ухвалою апеляційного суду від 16 травня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі відповідача - Державу України в особі Державної казначейської служби України (а.с. 65).

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017, Апеляційний суд Донецької області ліквідовано.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження від 24 квітня 2018 року разом з апеляційною скаргою позивача, відповідачем - Державною казначейською службою України та третьою особою - Департаментом держаної виконавчої служби України отримані 28 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року відповідно (а.с. 60,61).

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду відповідачем та третьою особою не подано.

Частиною 3 ст. 360 ЦПК України передбачено, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 369 ЦПК України визначено, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, складає 884,85 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 3 частина 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 368 частина 1 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017), справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Стаття 263 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017), судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 367 частина 1 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» з 18 вересня 1982 року по 31 червня 2000 року.

Постановою Господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

З листа регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 12 серпня 2013 року № 20-05-09967 вбачається, що станом на 01 серпня 2013 року згідно з даними Інформаційно-пошукової системи «Етап-КПД» у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897 % (а.с. 6).

Згідно з листом Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 28 листопада 2013 року № К-326-4606, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції знаходилось зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», до складу якого входили виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості, яка виникла з трудових правовідносин. Державним виконавцем відділу винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень та всі виконавчі документи, згідно акту передачі виконавчих документів були передані арбітражному керуючому. Зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» знищено згідно акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу ДВС від 17 травня 2008 року, у відповідності до п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 05 липня 1999 року № 470/7, чинної на момент знищення (а.с. 5).

Відповідно до довідки арбітражного керуючого ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» Жмайло О.І. від 15 квітня 2015 року № 15-04/33/41Б, заборгованість з заробітної плати перед ОСОБА_1 становить 994,85 грн (а.с.3-4).

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2016 року стягнуто на користь позивача з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» заборгованість по заробітній платі в сумі 884,85 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 квітня 2000 року по 21 березня 2016 року у сумі 51 002,76 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.7-8).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», відповідач за своїми повноваженнями не має право розпоряджатися державними коштами, позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебув. До іншого відповідача позивач не звертався, вимоги про заміну відповідача не заявляв.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, казначейство забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунку та управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються. Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку і своїм найменуванням.

Частиною 1 ст. 619 ЦК України визначено, лише договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Частиною 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

Частиною 2 ст. 152 ЦК України передбачено, акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування.

Частинами 1, 2 ст. 96 ЦК України передбачено, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Також, згідно з ч. 1 ст. 176 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Ураховуючи, що між сторонами у справі не існувало будь-яких зобов'язань, вони не перебували у трудових відносинах, обов'язок відповідача перед позивачем щодо виплати сум, належних від ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» не виникає.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Посилання скаржника на положення статті 619 ЦК України висновків суду не спростовують, оскільки вказані правові норми не розповсюджуються на виниклі правовідносини.

Посилання позивача на гарантії Держави щодо виконання судових рішень, судом першої інстанції обґрунтовано визнано безпідставними з посиланням на те, що на дані правовідносини не поширюються положення Закону України «Про гарантії Держави щодо виконання судових рішень».

Посилання позивача в апеляційній скарзі на норми Конституції України і міжнародного права, зокрема, статті 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції, не спростовує висновків суду. Законодавство України, яке регулює спірні правовідносини, цим нормам права не суперечить.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: Н.С. Краснощокова

О.О. Тимченко