АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження в апеляційній інстанції №22-ц/796/971/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Шахової О.В.

за участю

секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Усатової І.А. 13 вересня 2017 року о 10 год. 32 хв. у м.Києві, у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» до ОСОБА_2 про зобов'язання привести квартиру до попереднього стану,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» звернулось до суду з позовом у якому просить зобов»язати ОСОБА_2 привести до попереднього стану згідно проекту квартиру АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовує тим, що будинок АДРЕСА_1 на праві господарського відання закріплено за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва». Квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2

При обстеженні квартири виявлено, що на кухню з коридору замуровано дверний отвір та облаштовано арку з кімнати самочинним демонтуванням міжкімнатної стіни. В кімнату з коридору демонтовано частину міжкімнатної стіни та замуровано дверний отвір.

З посиланням на те, що таке перепланування здійснено із порушенням закону, позивач звернувся з позовом про зобов"язання власника відновити попередній стан.

Рішенням Солом»янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено, зобов»язано ОСОБА_2 привести до попереднього стану згідно проекту квартиру АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі не заперечує факт здійсненого нею перепланування, проте посилається на те, що згідно листа Київського міського БТІ №7409 (И-2016) від 09 червня 2016 року втручання в капітальні (несучі) стіни не виявлено, відтак перепланування не потребувало узгодження. Вказує на неналежність як доказу документу «Проект дома серии 1-464А-1», оскільки зазначений документ є роздруківкою та не завірений належним чином.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити з підстав , в ній зазначених.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на утриманні територіальної громади м.Києва, розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» від 06 травня 2015 №279 закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» та обслуговується житлово-експлуатаційною дільницею №905.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно даних технічного паспорту (документу «Проект дома серии 1-464А-1»), житловий будинок АДРЕСА_1 забудований по проекту серії №1-464-А1. В проекті будинку серії 1-464А-1 зазначено, що несучими стінами зазначених будинків є всі поперечні (в т.ч. зовнішні).

Згідно даних акту від 15 грудня 2015 року, складеного комісією в складі: майстра технічної дільниці №6 Альохіна Н.М., майстра технічної дільниці №3 Захаренкова Л.О., майстра ремонтної дільниці Луканова Н.Т., встановлено, що квартира АДРЕСА_1, розташована на першому поверсі. На кухню з коридору замуровано двері та облаштовано арку з кімнати площею 19 кв.м, самочинно демонтовано міжкімнатну стіну, а в кімнату площею 19 кв.м з коридору демонтовано частину міжкімнатної стіни та замуровано дверний отвір.

Листами-попередження від 18 грудня 2015 року та 01 червня 2016 року відповідач повідомлялась про необхідність надання проектної та дозвільно-технічної документації на перепланування квартири, а в разі їх відсутності відновити демонтовані стіни згідно проекту.

Згідно даних листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 15 березня 2016 року №10126-50/1503/0215, станом на 15 березня 2016 року Департамент не видавав дозволу та не реєстрував інших документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання будівельних і підготовчих робіт та не приймав в експлуатацію об»єкта за адресою: квартира АДРЕСА_2 у Солом'янському районі м.Києві.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перепланування здійснено із втручанням у несучі конструкції будинку, відтак відсутність дозвільної документації на проведення таких робіт дає підстави для задоволення позовних вимог.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Згідно ч. 5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Пунктом 2 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

Відповідно до п.1.4.6 Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, власник, наймач жилого приміщення у житловому будинку, що допустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за власний рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року, переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій здійснюється за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Вказаними Правилами визначено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Відповідно до ст.152 ЖК УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об"єкта в експлуатацію не потребується.

З матеріалів справи убачається, що квартира, яка належить відповідачу на праві власності, розташована на першому поверсі панельного будинку АДРЕСА_1.

Згідно даних технічного паспорту житловий будинок АДРЕСА_1 збудований по проекту серії №1-464-А1. В проекті будинку серії 1-464А-1 зазначено, що несучими стінами зазначених будинків є всі поперечні (в т.ч. зовнішні).

Доводи апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи проект не є належним доказом, оскільки не посвідчений належним чином, відхиляються колегією суддів, оскільки факт того, що будинок збудований саме за цим типовим проектом відповідачем не спростовується, особливості цієї серії та опис конструкцій є загально доступною інформацією.

Твердження апеляційної скарги з посиланням на дані довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації №7409 (И-2016) від 09 червня 2016 року були предметом дослідження в суді першої інстанції та суд дав їм належну правову оцінку. Ураховуючи, що в даній довідці відсутні відомості про проведення технічної інвентаризації із зазначенням дати і часу її проведення, використаних матеріалів, виконавців робіт, суд першої інстанції вірно відхилив таку довідку як доказ, та правових підстав для переоцінки цього доказу і скасування рішення суду не має.

При розгляді справи в суді першої інстанції сторони відмовились від проведення судової експертизи, в суді апеляційної інстанції представник відповідача зазначив про вирішення справи на підставі наявних доказів.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно застосував положення ст.152 ЖК УРСР, проте процитував зміст статті в редакції, що діяла до 05 квітня 2015 року. Однак зазначене не впливає на висновки суду, не призвело до неправильного вирішення справи та не є підставою для скасування рішення суду у відповідності до вимог ст.376 ЦК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

О.В. Шахова