АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Київ

Справа №758/6284/16-ц

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

за участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Подільського районного суду м. Києва, ухваленого 07 червня 2016 року суддею Сербіною Н.Г. в приміщенні Подільського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №758/6284/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/386/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Сербіна Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14 травня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 003-28066-140508, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ПАТ «Дельта Банк» кредит у сумі 1949 гривень на умовах визначених договором. Згідно п.2.3 договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 12,00% в рік. Процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Відповідно п. 2.5 договору, за обслуговування кредитної заборгованості, відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,45% в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватись відповідно до умов договору. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат передбачених договором.

Станом на 13 травня 2013 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 13 травня 2015 року відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта банк» кредитному договору № 003-28066-140508 від 14 травня 2008 року рахується заборгованість на загальну суму 2841 гривня 27 копійка, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 2143 гривні 90 копійок; заборгованості за відсотками 119 гривень 54 копійки; заборгованості за комісіями 577 гривень 83 копійки.

Положеннями договору передбачено, що позивач, у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника довгострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України.

Також, позивач зазначив, що позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі пов'язаній із проведенням заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку.

Просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2841 гривню 27 копійок.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Дельта Банк», подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а саме судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, від представника позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Дельта Банк», надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, доводи апеляційної скарги, підтримав.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача у відповідності до вимог ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14 травня 2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 003-28066-140508, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти на придбання майна (послуг) у сумі 1949 гривень та на оплату позичальником страхового платежу у розмірі 194 гривні 90 копійок (а.с. 6,7).

Однак, як зазначив відповідач ОСОБА_2, як в суді першої інстанції та і в апеляційному суді, він ніколи кредитної угоди з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») не заключав, жодних документів не підписував.

В удовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 17 січня 2008 року через злам автомобіля в нього був викрадений портфель з документами, серед яких був паспорт громадянина України, про що він звертався з заявою до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві.

Зі змісту постанови Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 21 січня 2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що 17 січня 2008 року ОСОБА_2 звертався до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві з заявою про те, що 17 січня 2008 року о 23.00 по пр-ту Перемоги 94/1 в м. Києві у власному автомобілі «Мазда-3» д/з НОМЕР_1 виявив відсутність портфеля з документами, в тому числі і паспорта громадянина України ( а.с.34).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22.05.2008 року (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) взамін попереднього паспорта серії НОМЕР_3, виданого Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області від 11.06.1997 року. Новий паспорт було видано відповідачу у зв'язку із втратою попереднього паспорта, про що свідчить лист начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві полковника міліції Мірошниченка П.Т. від 21.01.2008 року (а.с. 35)

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на момент укладення кредитного договору відповідач не мав паспорта, оскільки старий було викрадено, а новий він ще не отримав.

В той же час, з копії кредитного договору від 14 травня 2008 року вбачається, що при укладенні договору ОСОБА_2 діяв на підставі паспорта серії НОМЕР_3, однак, до матеріалів позовної заяви додано копію паспорта на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_3, на підставі якого було посвідчено особу відповідача при укладенні кредитного договору ( а.с. 6-9).

З даної копії паспорта вбачається, що до нього вклеєна фотокартка на аркуші 5 (а.с.9), яка суттєво відрізняється від фотокартки ОСОБА_2 не лише за рисами обличчя, а і генотипом, що не можна не помітити.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, в 2009 році після отримання листа від ПАТ «Дельта Банк», він відвідав одну з філій банку, де детально роз'яснив обставини і власноруч написав заяву-пояснення, неодноразово надавав пояснення колекторській компанії ТОВ «ЕОК Україна», яка опікувалася справами ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам суспільства. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.ст. 202, 203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим нормативним актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Виходячи із змісту ст. 203 ЦК України, умовами чинності правочинів є дотримання визначених вимог щодо їх змісту, дієздатності сторін, характеру волевиявлення, форми, ставлення до настання наслідків, спеціальних вимог тощо. Зокрема, вимоги щодо змісту правочину полягають в тому, що він не повинен суперечити актам цивільного законодавства та моральним принципам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути: вільним; формуватися в умовах, за яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, уявлення про його характеристику тощо.

В момент вчинення оспорюваного правочину не дотримано вимог, які визначені ст. 203 ЦК України, встановлено, що сам відповідач кредитний договір від 14 травня 2008 року № 003-28066-140508 не підписував, відтак його волевиявлення на укладення правочину було відсутнє; грошові кошти на загальну суму 1949,00 грн. не отримував, відтак для нього не наступили реальні правові наслідки, що обумовлені правочином.

Позивач ПАТ «Дельта Банк» доводів відповідача ОСОБА_2 не спростував.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог сторін, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з часу її проголошення але може бути оскаржена протягом 30 днів до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 01.02.2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: