441/440/18 2/441/385/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2018року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

розглянувши відкрито у залі судового засідання у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 14.03.2018р. звернулась із позовом до Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, що померла 20.02.2014р. права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. С.Стрільців, 24 у с. Бучали Городоцького р-ну Львівської обл.

Вимоги мотивувала тим, що 20.02.2014р. померла її мати ОСОБА_2, яка мала у власності житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. С.Стрільців, 24 у с. Бучали Городоцького р-ну Львівської обл. За життя спадкодавець склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй, що вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, між тим через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. В інший спосіб, як звернутись до суду вона оформити спадщину не може. Просила позов задовольнити.

В суд позивачка не зявилась, 07.06.2018р. подала заяву, в якій висловилась на підтримку позову, просила про розгляд справи у її відсутності, від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась (а.с.36).

Представник Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не зявився, 12.04.2018р. сільський голова подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.30).

Суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні)житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди,прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992року.

У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них…, який затверджено Наказом ОСОБА_3 регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 13.06.2012 N 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого ОСОБА_3 комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року.

Рік побудування та введення житлового будинку в експлуатацію зазначався в погосподарських книгах, що на часі виникнення спірних відносин були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в УРСР.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Із змісту позову, долучених до справи: витягу з погосподарських книг Бучалівської сільської ради за 1986-1990р.р. (а.с.19), копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 4909 від 18.10.1996р. (а.с.20) та довідки Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 1251 від 05.12.2017р. (а.с.16) убачається, що ОСОБА_2 мала у власності житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. С.Стрільців, 24 у с. Бучали Городоцького р-ну Львівської обл., до дня смерті проживала та була у ньому зареєстрована, що вона також мала у власності земельну ділянку, площею 0.5902 га, для обслуговування житлового будинку.

Із копії свідоцтва про народження та одруження (а.с.5, 7) убачається що ОСОБА_1 є донькою спадкодавцяКлвальчук О.Г.

ОСОБА_2, як видно із копії свідоцтва про смерть, померла 20.02.2014р. (а.с.12).

На випадок смерті ОСОБА_2 склала заповіт, що посвідчений 03.02.2014р. секретарем Бучалівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. (а.с.13), яким все своє майно заповіла ОСОБА_1

Як вбачається із повідомлення державного нотаріуса Городоцької державної контори від 14.12.2017р. (а.с.14) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ОСОБА_3 юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті володіла спадковим майном незаконно, не встановлено, а тому суд приходить думки про задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 293, 294, 354 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 11.12.1961р.н., в порядку спадкування за заповітом після смерті 20.02.2014р. ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. Січових Стрільців, 24 у с. Бучали Городоцького р-ну Львівської обл.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Суддя: Українець П.Ф.