Справа №461/6400/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

з участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) про стягнення за умовами мирової угоди суми боргу та штрафу, а також про стягнення трьох відсотків річних та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення за умовами мирової угоди суми боргу та штрафу, а також про стягнення трьох відсотків річних та моральної шкоди.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 26 травня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір позики. За цим договором ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 в присутності його дружини ОСОБА_7 в якості позики грошові кошти в сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, що станом на 26.05.2011 року по курсу Національного банку України становило 119 700 (сто дев'ятнадцять тисяч сімсот) гривень.

З метою мирного врегулювання спору 16 грудня 2015 року сторони уклали мирову угоду, за умовами якої, серед іншого, Позивач ОСОБА_4 погоджується відтермінувати повернення боргу Відповідачеві ОСОБА_5 згідно вказаного Договору позики від 26.05.2011 року до 31 грудня 2017р. Згідно п.6 даної мирової угоди Відповідач зобов'язується остаточно повернути ОСОБА_4 борг - суму, еквівалентну 15000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США до 31 грудня 2017 року. Повернення суми боргу здійснюється до вказаної дати рівними частинами за наступним графіком: до 31.08.2016 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу; Б) до 30.04.2017 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу; до 31.12.2017 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2015 року мирова угода, укладена між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, ОСОБА_7, була визнана судом та закрито провадження у справі.

Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань за мировою угодою не виконує і борг за визначеним графіком не повертає. На день звернення до суду відповідач зобов'язаний повернути ОСОБА_6 суму, еквівалентну 10 000 доларам США, (згідно графіку - до 31.08.2016 року 5000 доларів США, до 30.04.2017 року - 5000 доларів США), що становить 256.300 (двісті п'ятдесят шість тисяч триста) гривень із розрахунку 2 563 грн. за 100 доларів США за курсом НБУ.

Позивач зазначає, що у відповідності до вимог п.6 Мирової угоди «несплата відповідачем ОСОБА_5 суми боргу згідно зазначеного в п.5 даної мирової угоди графіку його повернення дає право Позивачу ставити питання про примусове виконання умов даної мирової угоди щодо прострочених сум, визначених вказаним графіком, згідно чинного законодавства».

За таких обставин, у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за вказаною мировою угодою, а саме повернення суми боргу за узгодженим сторонами графіком - до 31.08.2016 року - суми, що еквівалентна 5000 доларів США та до 30.04.2017 року - сума, еквівалентна 5000 доларів США, позивач вимушений звернутися до суду із позовом про зобов'язання до виконання умов мирової угоди та стягнення із відповідача ОСОБА_5 в користь позивача ОСОБА_6 кошти, в сумі 256.300 (двісті п'ятдесят шість тисяч триста) грн., що на день подачі позову еквівалентно 10 000 доларам США за курсом Національного банку України.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений домовленістю між сторонами строк - 31.08.2016 року, не повернув позивачу кошти, що згідно п.6 ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2015 року про визнання мирової угоди становить 128.150 (сто двадцять вісім тисяч сто п'ятдесят) гривень, а саме сума, еквівалентна 5000 доларів США за вказаним курсом Національного банку України, продовжує користуватися такими, чим порушує умови мирової угоди.

За період із 01.09.2016 року по 01.09.2017р. ОСОБА_5 зобов'язаний сплатити позивачеві 3% річних за порушення договірних зобов'язань.

Станом на 01 вересня 2017 року термін прострочення боргових зобов'язань становить 365 днів.

3% річних на суму боргу за період із 01.09.2016 року по 01.09.2017 р. становить: - 128.150 грн. основного боргу х 3% річних х 365 днів: 365 днів у році = 3 844 грн. 50 коп.

Також ОСОБА_5 не виконав зобов'язання за умовами мирової угоди про повернення коштів, в розмірі, що еквівалентно 5000 доларів США, до 30.04.2017 року згідно графіку.

За період 01 травня по 01 вересня 2017 року також зобов'язаний сплатити позивачеві 3% річних за порушення договірних зобов'язань.

Станом на 01 вересня 2017 року термін прострочення боргових зобов'язань становить 123 дні.

3% річних на суму боргу за період із 01.05.2017 року по 01.09.2017р становить: 128.150 грн. основного боргу х 3% річних х 123 дні : 365 днів у році = 1295, 54 грн.

Всього підлягає до стягнення 3% річних за порушення грошового зобов'язання, в сумі 5 140 грн.04 коп.

Окрім матеріальної шкоди, позивачу також було завдану моральну шкоду, яка полягає у тому, що він пережив і переживає по даний час нервовий стрес зрозумівши, що відповідач обманув його і не має наміру повернути гроші.

Спричинену моральну шкоду, ОСОБА_6 оцінює у 20000,00 грн.

Шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог /а.с.55-57/ позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 423000,00 грн., що еквівалентно 15000,00 доларів США, 3% річних за порушення договірних зобов'язань за період з 01 вересня 2016 по 10 січня 2018 року, що в цілому становить 8 784 грн. 48 коп., та 20000,00 грн. моральної шкоди, а також суму штрафу із розрахунку 50 (п'ятдесят) гривень за кожний день прострочки виконання зобов'язання, починаючи з 01 січня 2018 року по день постановлення рішення у справі.

Ухвалою суду від 15.09.2017 р. у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. /а.с.19/.

Ухвалою суду від 19.09.2017 р. у справі вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_5 1/4 (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_1. /а.с.21-22/.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги та вимоги заяви про збільшення позовних вимог підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним у позові та заяві. Просили суд позовні вимоги задоволити повністю, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов'язані із розглядом справи в сумі 15,60 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги та вимоги заяви про збільшення позовних вимог заперечив. Просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 26.05.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено Договір позики. Відповідно до умов якого, ОСОБА_5 позивич у ОСОБА_6 119700,00 грн., що на момент підписання договору еквівалентно 15000,00 доларів США. Повернення боргу здійснюється до 26.05.2012 р. /а.с.11/.

Однак вказаний борг у визначений Договором позики від 26.05.2012 р. ОСОБА_5 не погашений.

З метою мирного врегулювання спору між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено мирову угоду.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2015 р. /а.с.6-9/ визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_7, за якою сторони зобов'язуються:

1. Сторони визнають, що згідно договору позики від 26 травня 2011 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кодлубай Н.П., ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_5 отримав гроші, в сумі 15000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, що станом на 26.05.2011 року еквівалентно 119 700,00 (сто дев'ятнадцять тисяч сімсот) гривень, а на день подачі позовної заяви - 10.04.2015 року становило 352500,00грн., в особисте користування. Отримані грошові кошти використовувались не в інтересах сім'ї ОСОБА_5

2. Позивач ОСОБА_4 відмовляється від позовних вимог про солідарне стягнення суми боргу у розмірі 15000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, що станом на момент підписання договору 26.05.2011 року еквівалентно 119 700,00 (сто дев'ятнадцять тисяч сімсот) гривень, а на день подачі позовної заяви 10.04.2015 року становило 352 500,00грн., 3% річних за період із 26.05.2012 року по 26.05.2015 року, - 31 725грн. та штраф, в сумі 50,00грн. за кожний день прострочення у відповідності до умов п. 2 Договору позики, що становить 54 750,00грн. до відповідача ОСОБА_7.

3. Відповідач ОСОБА_5 визнає позовні вимоги в частині основного боргу та бере на себе особисте зобов'язання щодо повернення грошових коштів на користь Позивача ОСОБА_4 15000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, що станом на момент підписання договору 26.05.2011 року еквівалентно 119 700,00 (сто дев'ятнадцять тисяч сімсот) гривень, а на день подачі позовної заяви 10.04.2015 року становило 352 500,00грн. (триста п'ятдесят дві тисячі п'ятсот) гривень.

4. Позивач ОСОБА_4 та Відповідач ОСОБА_5 погоджуються, що повернення суми боргу в еквіваленті до долара США буде відповідною компенсацією втрат позивача, пов'язаних із термінами повернення позики внаслідок інфляції та можливої компенсації за користування коштами. Під еквівалентом сторони розуміють кошти в українських гривнях, сума яких дозволяє вільно придбати у банківських установах м. Львова відповідну суму доларів США.

5. Позивач ОСОБА_4 погоджується відтермінувати повернення боргу Відповідачеві ОСОБА_5 згідно вказаного Договору позики від 26.05.2011 року до 31 грудня 2017р.

6. Відповідач зобов'язується остаточно повернути ОСОБА_4 борг суму, еквівалентну 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США до 31 грудня 2017 року. Повернення суми боргу здійснюється до вказаної дати рівними частинами за наступним графіком:

а) до 31.08.2016 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу;

б) до 30.04.2017 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу;

в) до 31.12.2017 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу.

Несплата відповідачем ОСОБА_5 суми боргу згідно зазначеного в п. 5 даної мирової угоди графіку його повернення дає право Позивачу ставити питання про примусове виконання умов даної мирової угоди щодо прострочених сум, визначених вказаним графіком, згідно чинного законодавства.

7. Сторони погодили, що остаточним днем повернення суми боргу позивачу є 31 грудня 2017 року. В разі невиконання зобов'язань до вказаного числа відповідач сплачує позивачу штраф, в сумі 50 (п'ятдесят) гривень за кожний день прострочки у відповідності до умов п.2 договору позики від 26.05.2011 року.

8. Сторони цією угодою повністю і остаточно врегульовують спірні відносини між ними щодо боргових зобов'язань згідно договору позики від 26.05.2011 року.

Із виконанням зобов'язань, що перераховані вище, сторони відмовляються від будь-яких матеріальних чи інших претензій, пов'язаних із предметом спору по даній справі і не матимуть їх у майбутньому в разі належного виконання обома сторонами своїх зобов'язань по даній угоді.

9. Враховуючи, що затверджена ухвалою суду мирова угода має силу рішення суду, в разі її невиконання сторонами взятих на себе зобов'язань позивач і відповідачі погоджуються на примусове спонукання сторін до виконання її умов, в тому числі із залученням Державної виконавчої служби.

10. Сторонам відомі правові наслідки у випадку закриття провадження по справі за мировою угодою, та у випадку невиконання сторонами умов цієї мирової угоди.

11. Сторони заявляють, що умови мирової угоди ними погоджені, ці умови не порушують та не обмежують їх прав та інтересів чи прав та інтересів третіх осіб.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення суми боргу за договором позики, -закрито.

Однак, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань за мировою угодою не виконує і борг не повертає, на звернення ОСОБА_6 та його представника не реагує. Відтак, станом на 14.08.2017 р., тобто на момент звернення до суду із даним позовом, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу суму, еквівалентну 10 000 доларам США, (згідно графіку - до 31.08.2016 року 5000 доларів США, до 30.04.2017 року - 5000 доларів США).

Крім вказаної суми станом на 31 грудня 2017 року відповідач згідно графіку за умовами мирової угоди зобов'язаний був повернути борг - суму, еквівалентну 5000,00 доларів США на момент платежу.

Таким чином, відповідач зобов'язаний повернути позивачу за визначеним графіком мирової угоди борг, що становить суму, еквівалентну 15 000 доларів США (згідно графіку - до 31.08.2016 року 5000 доларів США, до 30.04.2017 року - 5000 доларів США, до 31.12.2017 року - 5000 доларів США), що становить 406800 гривень із розрахунку 2711,96 гривень за 100 доларів США згідно курсу НБУ станом на 08 лютого 2018 року, тобто на момент винесення рішення у даній справі.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений домовленістю між сторонами строк - 31.08.2016 року, не повернув позивачу кошти, що згідно п.6 ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2015 року про визнання мирової угоди становить 141 000, 00 грн., а саме сума, еквівалентна 5000 доларів США за вказаним курсом Національного банку України, продовжує користуватися такими, чим порушує умови мирової угоди.

За період із 01.09.2016 року по 10 січня 2018 р. ОСОБА_5 зобов'язаний сплатити позивачеві 3% річних за порушення договірних зобов'язань.

Станом на 10 січня 2018 прострочення боргових зобов'язань становить 493 днів.

3% річних на суму боргу за період із 01.09.2016 року по 10 січня 2018 становить: 141 000 грн. основного боргу х 3% річних х 495 днів : 365 днів у році = 5736,57 грн.

Також ОСОБА_5 не виконав зобов'язання за умовами мирової угоди про повернення коштів, в розмірі, що еквівалентно 5000 доларів США, до 30.04.2017 року згідно графіку.

За період з 01 травня по 10 січня 2018 року також зобов'язаний сплатити позивачеві 3% річних за порушення договірних зобов'язань.

Станом на 10 січня 2018 року термін прострочення боргових зобов'язань становить 253 дні.

3% річних на суму боргу за період із 01.05.2017 року по 10.01.2018 р. становить: 141 000 грн. основного боргу х 3% річних х 253 дні: 365 днів у році = 2932,02 грн.

Також ОСОБА_5 не виконав зобов'язання за умовами мирової угоди про повернення коштів, в розмірі, що еквівалентно 5000 доларів США, до 31.12.2017 року згідно графіку.

За період з 01.01.2018 року по 10.01.2018 року термін прострочення боргових зобов'язань становить 10 днів.

3% річних на суму боргу за період з 01.01.2018 року по 10.01.2018 року становить: 141 000 грн. основного боргу х 3% річних х 10 днів: 365 днів у році = 115,89 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних за порушення грошового зобов'язання, яка станом на 10.01.2018 р. становить 8784,48 грн.

У відповідності до п.7 Мирової угоди сторони погодили, що остаточним днем повернення суми боргу позивачу є 31 грудня 2017 року. В разі невиконання зобов'язань до вказаного числа Відповідач сплачує Позивачу штраф, в сумі 50 (п'ятдесят) гривень за кожний день прострочки у відповідності до п.2 Договору позики від 26.05.2011 року.

Враховуючи те, що станом на 31.12.2017 року умови мирової угоди не виконані, відповідач не повернув позивачу борг, то з 01 січня 2018 року на користь ОСОБА_6 підлягає до стягнення із ОСОБА_5 штраф 50 грн. за кожен день прострочки повернення боргу.

З 01.01.2018 року по 10.01.2018 року - 10 днів прострочки виконання зобов'язань, що становить 500 (п'ятсот) гривень.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Мирова угода це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода. До мирової угоди застосовуються основні вимоги та загальні правила Цивільного кодексу України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст.ст. 11, 202 ЦК України, затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства, має бути виконаний за правилами ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом».

Згідно п.6 даної мирової угоди Відповідач зобов'язується остаточно повернути ОСОБА_4 борг - суму, еквівалентну 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США до 31 грудня 2017 року. Повернення суми боргу здійснюється до вказаної дати рівними частинами за наступним графіком:

А) до 31.08.2016 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу;

Б) до 30.04.2017 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу;

В) до 31.12.2017 року - сума, еквівалентна 5000,00 доларів США на момент платежу.

Однак, відповідач належним чином не виконує умови мирової угоди.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних поясненнях представників позивача та запереченнях представника відповідача, та всіх наявних в справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині виконання зобов'язання - мирової угоди, укладеної 16.05.2015 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, яка визнана ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 15000,00 (п'ятнадцяти тисячам) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.02.2018 р. становить 406800 (чотириста шість тисяч вісімсот) грн., із розрахунку 2711,96 гривень за 100 доларів США, а також штраф за прострочку виконання зобов'язань по день винесення рішення у даній справі із розрахунку 39 днів х 50 грн., що становить 1950 грн., а також три проценти річних за порушення договірних зобов'язань в сумі 8784 (вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 48 коп. підлягає до задоволення.

Що ж стосується позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 20000 грн. суд не вбачає підстав для її задоволення, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 611 ЦК України передбачає, якщо у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналізуючи зміст ст.611 ЦК України можна стверджувати, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди в договірних правовідносинах може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також, якщо умови про відшкодування прописані в укладеному договорі.

Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором позики не було передбачено відшкодування моральної шкоди, тому у задоволенні такої вимоги позивача слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 відсотка від ціни позову (частини задоволених позовних вимог майнового характеру) 417534,48 грн. х 1 % : 100 = 4175,34 грн., а також 320,00 грн. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, що становить 4495,34 грн.

Крім цього, відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належить витрати: пов'язані з вчиненням інших професійних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи квитанції ПН55 від 10.01.2018 р., позивачем на адресу відповідача було скеровано заяву про збільшення позовних вимог. /а.с.59, 60/. Тому з ОСОБА_5 слід стягнути в користь ОСОБА_4 витрати пов'язані з розглядом справи в сумі 15,60 грн.

Водночас, суд вважає за можливе вирішити питання щодо заходів забезпечення позову вжиті Ухвалою суду від 19.09.2017 р.

Відтак, з врахуванням ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову вжиті Ухвалою суду від 19.09.2017 р. продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст.81, 141, 158, 207, 258, 259, 263 - 265, 351 - 355 ЦПК України, ст.ст.11, 23, 202, 525, 526, 533, 611 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) про стягнення за умовами мирової угоди суми боргу та штрафу, а також про стягнення трьох відсотків річних та моральної шкоди - задовольнити частково.

На виконання зобов'язання - мирової угоди, укладеної 16.05.2015 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, яка визнана ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2015 року, стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 борг в сумі 406800 (чотириста шість тисяч вісімсот) грн., що еквівалентно 15000 (п'ятнадцяти тисячам) доларів США, а також штраф в сумі 1950 грн.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 три проценти річних за порушення договірних зобов'язань в сумі 8784 (вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 20000 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 4495,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 витрати пов'язані з розглядом справи в сумі 15,60 грн.

Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 16.02.2018 р.

Головуючий суддя В.Є. Радченко