Справа № 136/2029/18
провадження № 2/136/778/18
РІШЕННЯ

іменем України

"27" листопада 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що 22.09.2017 померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач, будучи спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла та на частину майна нотаріусом їй було видано нотаріальні акти. Інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої права на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.. Першотравневій, 28, в с. Королівка, Липовецького району, Вінницької області, та увійшов до складу спадкової маси позивач позбавлена можливості, так як на обєкт нерухомості відсутній правовстановлюючий документ, тому нотаріус відмовив у видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У межах визначеного судом строку відповідач відзиву до суду не направив, однак сільський голова надав до суду заяву, в якій вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради.

Ухвалою суду від 05.10.2018 за клопотанням позивача було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої 22.09.2017 ОСОБА_2.

У підготовче судове засідання позивач не з'явився, однак надав заяву, у якій просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його за результатами підготовчого судового засідання, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін спору, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що 22.09.2017 в с. Королівка Липовецького району померла ОСОБА_2, в підтвердження чого є свідоцтво про смерть серія І-АМ №381704. Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи судом встановлено, що позивач, будучи дочкою спадкодавця, що доведено свідоцтвом про народження та одруження, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла у порядку та строки визначені законодавством на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за матеріалами справи відсутні, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 На частину спадкової маси нотаріусом на імя позивача було видано нотаріальні акти, утім реалізувати право на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.. Першотравневій, 28, в с. Королівка, Липовецького району, Вінницької області, та увійшов до складу спадкової маси позивач позбавлена можливості, так як на обєкт нерухомості відсутній правовстановлюючий документ, у звязку із чим нотаріусом було винесено 21.08.2018 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний обєкт нерухомості.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Факт належності ОСОБА_2 майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул.. Першотравневій, 28, в с. Королівка, Липовецького району, Вінницької області, підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 27.11.2018 за №784, відповідно до якої встановлено, що вказаний обєкт нерухомості мав статус майна, яке належало колишньому колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, членами якого станом на 15.04.1991 були: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.. Першотравневій, 28, в с. Королівка, Липовецького району, Вінницької області (інвентаризаційна справа №86), обєкт нерухомості значиться рік побудови 1957.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Зібрані у справі докази підтверджують, що власниками колгоспного двору були дві особи, отож їх частки є рівними, тобто по ? кожному.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують належність майна спадкодавцеві у виді ? частки в обєкті спірного майна, що увійшла до складу спадкової маси та була прийнята позивачем, відтак вона їй належить з часу відкриття спадщини, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований в обсязі майна, що увійшло до складу спадкової маси, що складає ? частку, в іншій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки належність майна підтверджено іншому власнику.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 21100; РНОКПП - НОМЕР_1) до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Б.Хмельницького 1 Г, с. Щаслива, Вінницька обл., 22532; ЄДРПОУ - 04329205) про визнання права власності по спадкуванню за законом на спадкове майно, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку «А» (загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.. Першотравневій, 28, в с. Королівка, Липовецького району, Вінницької області, в порядку спадкування після смерті 22.09.2017 в с. Королівка Липовецького району померла ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко