Провадження № 2/522/7021/18
24 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 (м. Одеса, вул. Черняховського,6) в інтересах держави в особі: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) та Одеської міської ради ( м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1) про визнання незаконними рішення нотаріуса про реєстрацію прав, скасування записів про право власності та приведення обєкту нерухомості в попередній стан, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, та просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (індексний номер рішення 30467692), на підставі якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстроване право власності (по 1/2 за кожним) на АДРЕСА_2, площею 361,7 кв.м.
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 15404056 про право власності ОСОБА_1 на 1/2 квартири АДРЕСА_3, загальною площею 361,7 кв.м.
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 15404052 про право власності ОСОБА_2 на 1/2 квартири АДРЕСА_3, загальною площею 361,7 кв.м.
- зобов`язати ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) привести АДРЕСА_2 відповідно до проекту забудови, а також стягнути судові витрати.
У судовому засіданні представники Одеської місцевої прокуратури №3 та Одеської міської ради просили позов задовольнити та слухати справу без фіксації судового процесу.
Відповідачі по справі в судове засідання не зявились, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано.
Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до позову документів, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2007 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належала АДРЕСА_4. Як вбачається з зазначеного договору загальна площа квартири складала 47,9 кв.м.
З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (надалі Реєстр) встановлено, що на підставі рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних долях зареєстроване право власності на АДРЕСА_2 загальною площею 361,7 кв.м.
Листом № 101505/1-2296 від 13.03.2018 Департаментом ДАБІ в Одеській області повідомлено, що відсутня реєстрація дозвільних документів щодо обєкту за адресою: АДРЕСА_5, а сам замовник не звертався до Департаменту за отриманням дозвільних документів на реконструкцію вказаної квартири.
Як вбачається з листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР № 01-6/148-пр від 28.02.2018 відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ОМР за дорученням прокуратури проведено позапланову перевірку спірного обєкту, за наслідками якої встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провели будівельні роботи із реконструкції вказаної квартири шляхом надбудови додаткових поверхів та влаштування підвалу, чим збільшено загальну площу квартири до 361,7 кв.м. За результатами позапланового заходу складено акти від 02.05.2018 та 21.05.2018, протоколи про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 та видано приписи про усунення виявлених порушень від 02.05.2018 року.
Таким чином, площа зазначеної квартири збільшена внаслідок самочинного будівництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Катеринська, 71 без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено норми містобудівного законодавства.
Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Статтею 5 Зазначеного закону передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства, як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.
Згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Як вбачається з переліку документів, на підставі яких була проведена реєстрація обєкту будівництва, підставою для реєстрації обєкту площею 361,7 кв.м. є договір купівлі-продажу, серія та номер: 4926 від 16.10.2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Інших документів, на підставі яких проведено будівництво обєкту нерухомості, не зазначено.
Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року.
Відповідно до п.41 Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований обєкт нерухомого майна подається:
1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта;
2) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;
3) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси;
4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований обєкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);
5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Таким чином, відповідно до зазначеного Порядку у будь-якому випадку для реєстрації побудованого новоствореного або реконструйованого обєкту нерухомості необхідний документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту. Державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.
Проте, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, якою проведено державну реєстрацію спірного майна не додержано зазначені вимоги, а сама реєстрація проведена без наявності переліку документів, передбаченого зазначеним Порядком.
Неправомірність дій нотаріуса призвела до незаконної реєстрації і, як наслідок, набуття права власності на обєкт самочинного будівництва.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, передбачено ст. 331 ЦК Кодексу. Зокрема, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
У ході перевірки законності будівництва спірного майна встановлено, що воно проведено на земельній ділянці, яка не надавалася відповідачам для забудови її власником - Одеською міською радою, що підтверджується листом Департаменту комунальної власності ОМР від 30.05.2018 № 0119/1838-06, з якого вбачається, що міською радою рішень щодо передачі у власність або користування земельної ділянки за вказаною адресою не приймалось.
Зазначене також підтверджене листом Управління архітектури та містобудування ОМР № 01-15/116п від 07.03.2018, з якого вбачається, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 71 управлінням не надавалися.
Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором.
Таким чином, існуюча реєстрація на обєкт, право власності на який набуто неправомірно, порушує права власника земельної ділянки Одеської міської ради, оскільки у випадку невжиття заходів до скасування незаконної реєстрації, до відповідачів перейде й право власності на земельну ділянку, на якій він розташований.
Стаття 143 Конституції України наділяє територіальні громади правом безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляти майном, що є у комунальній власності. Відповідно до п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», ради представляють інтереси територіальної громади та відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснюють повноваження власника майна.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Таким чином, рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, якою проведено державну реєстрацію спірного майна, є протиправним, оскільки порушує встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на новостворені обєкти нерухомого майна, та підлягає скасуванню, як і вчинені нею записи про реєстрацію прав власності у Державному реєстрі прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно ст. 346 ч. 1 п. 3 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, якою передбачені вимоги щодо допустимості доказів, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 (м. Одеса, вул. Черняховського,6) в інтересах держави в особі: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6) та Одеської міської ради ( м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1) про визнання незаконними рішення нотаріуса про реєстрацію прав, скасування записів про право власності та приведення обєкту нерухомості в попередній стан - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (індексний номер рішення 30467692), на підставі якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстроване право власності (по 1/2 за кожним) на АДРЕСА_2, площею 361,7 кв.м.
Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 15404056 про право власності ОСОБА_1 на 1/2 квартири АДРЕСА_3, загальною площею 361,7 кв.м.
Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 15404052 про право власності ОСОБА_2 на 1/2 квартири АДРЕСА_3, загальною площею 361,7 кв.м.
Зобов`язати ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) привести АДРЕСА_2 відповідно до проекту забудови.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: