Справа № 496/2531/18
Провадження № 2/496/1335/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту проживання та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив (а.с.19) і просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт його проживання разом з матір'ю ОСОБА_3 на день її смерті та визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 3,33 га, що розташована на АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина, яка складається з вказаної земельної ділянки. Державним нотаріусом йому було відмовлено в видачі свідоцтва на це спадкове майно, оскільки ним не надано доказів про постійне проживання разом з матір'ю на час її смерті та оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. При цьому представник позивача пояснив, що позивач постійно до дня смерті проживав з матір'ю, доглядав її, провів поховання, фактично прийняв спадщину. Після смерті матері звернувся до нотаріуса з питання прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки не надано доказів про постійне проживання разом з матір'ю на час її смерті та оригінал оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення та просив справу слухати у його відсутність (а.с.24).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, свідків, приймаючи до уваги заяву представника відповідача, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.08.2006 року (а.с.11). Після смерті якої залишилася спадщина, а саме: земельна ділянка, площею 3,33 га, що розташована на АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 26.08.2003 року ( а.с.12).

Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено листом № 2239/02-14 від 11.06.2018 року, у зв'язку з відсутністю доказів про постійне проживання разом з матір'ю на час її смерті та оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, у зв'язку з чим рекомендовано звернутись до суду (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, позивач є сином померлої ОСОБА_4 (а.с.6).

Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання позивача з матір'ю ОСОБА_4 з 2004 року по день її смерті. Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину. Крім нього біля ОСОБА_4 ніхто не проживав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем було доведено те, що він та ОСОБА_4 на день відкриття спадщини дійсно проживали однією сім'єю.

Згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, спадкування та інших цивільно-правових угод. Це положення закріплено і в ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 315 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 328, 380, 1223,1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 131 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - матір'ю ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 3,33 га, що розташована на АДРЕСА_1, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Горяєв І.М.