Справа № 136/1998/18
провадження № 2/136/769/18
РІШЕННЯ

іменем України

"01" листопада 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на 1/2 частки квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача обґрунтовуючи підставність тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла частка квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, та належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності. Позивач є дружиною спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла у порядку та строки визначених чинним законодавством. Інші спадкоємці від спадщини відмовились, подавши заяви відповідного змісту, утім позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на вищевказану частку нерухомого майна, оскільки, яку було встановлено нотаріусом у правовстановлюючому документі на майно допущені неточності та описки, що позбавляють можливості видати на ім'я позивача нотаріальні акти, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради.

В позові позивач просив суд про витребування доказів, а саме: матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, які були витребувані судом за ухвалою суду.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з'явились, у заяві, яку направив останній до суду, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх із позивачем відсутності.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних у справі матеріалів, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Зозів Липовецького району Вінницької області, помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина.

Як убачається із матеріалів Спадкової справи, спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористалась дружина спадкодавця ОСОБА_1, яка спадщину прийняла. Вказані обставини доведено відповідно свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 та заявою про прийняття спадщини, що наявна в матеріалах Спадкової справи. Інші спадкоємці - діти спадкодавця від своїх часток у спадщині відмовились, надавши нотаріусу заяви відповідного змісту.

Отож позивач, ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2.

Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори 20.04.2018 ОСОБА_1 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки квартири за АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2. Така відмова нотаріуса була мотивована тим, що об'єкт нерухомості належить його співвласникам на праві спільної сумісної власності, однак посадовою особою було вчинено дописки навпроти кожного із співвласників по ?, що суперечить одне одному та зобов'язує збирати докази, що не входить до компетенції органів нотаріату.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України).

Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.12.1993 встановлено (а.с.7), що власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, являються: спадкодавець ОСОБА_2, дружина спадкодавця (позивач по справі) ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як убачається із Рішення виконавчого комітету Зозівської сільської ради від 09.02.2016 6 сесії 7 скликання "Про перейменування вулиць на території Зозівської сільської ради", вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Соборна, з відповідними номерами домогосподарств (а.с. 11).

Отже, квартира під №3 в житловому будинку за АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю чотирьох осіб. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/4 частці в об'єкті нерухомості.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Враховуючи те, що ? частки вищевказаної квартири входить до складу спадкового майна, а ? є власністю позивача, отож вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? частку спірної квартири є правомірними, доведеними належними та допустимими доказами, наявність порушених прав є очевидною, оскільки підтверджена неможливість реалізації прав позивача в нотаріальному порядку, отож підлягають захисту судом, у спосіб обраний позивачем.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 356,357, 368, 369,370, 372, 1217, 1218 - 1223, 1226, 1268 -1270 ЦК України, керуючись ст.200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, поштовий індекс 22525; РНОКПП - НОМЕР_1) до Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: вул.Соборна 55, с.Зозів, Липовецький район Вінницька область, поштовий індекс 22525; ЄДРПОУ - 04329010) про визнання права власності на частку нерухомого майна, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко