Постанова

Іменем України

18 вересня 2018 року

м. Харків

справа №642/3815/18

провадження № 22-ц/790/5089/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Коваленко І.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

третя особа - Зміївська міська рада Харківської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Вікторова В.В.,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними рішення державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області Борко А.С. від 05 жовтня 2017 року про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу), індексний номер 37430928, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») на квартиру АДРЕСА_1, скасувати вказане рішення державного реєстратора, витребувати квартиру із незаконного володіння ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Разом з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відчужувати будь-яким шляхом квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на одному із сайтів в мережі інтернет розміщено оголошення про продаж належної йому квартири, і невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено. Ухвалу мотивовано тим, що заявником не доведено, що предметом продажу за вказаним ним оголошенням є саме належна йому квартира.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначав, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист у разі відчуження відповідачем квартири, яка є предметом спору.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, просили справу розглядати за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх доказів про наміри ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відчужити спірне нерухоме майно, а тому відсутні передбачені процесуальним законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та витребування із незаконного володіння ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» квартири АДРЕСА_1, яку було передано позивачем в іпотеку і право власності на яку в подальшому на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Отже, з урахуванням предмету заявленого ОСОБА_1 позову, колегія суддів дійшла висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірного нерухомого майна, у разі його відчуження відповідачем, може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 61002, АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1) задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2).

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.П. Коваленко

О.Ю. Тичкова