АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/966/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач),

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретаря: Дубової М.В.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2018 року (суддя - Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до ПАТ «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна та, із подальшим врахуванням уточнень позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь 22 000 061,53 грн. доходу, за період з грудня 2006 року по грудень 2007 року включно.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що 09.11.2006 року на підставі біржової угоди придбав у ПМП «Юнар» реконструйовану підстанцію ПС 110/35/10, яка знаходиться у місті Шепетівка по вул. Пліщинській, загальною вартістю 3 963 784 грн.38 коп. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2015 року ПАТ «Хмельницькобленерго» зобовязано повернути позивачу реконструйовану підстанцію. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15.09.2017 року за заявою ОСОБА_4 змінено спосіб і порядок виконання судового рішення від 16.12.2015 року та стягнуто з ПАТ «Хмельницькобленерго» 268 196 грн. вартість підстанції. З 10 листопада 2006 року по 15 вересня 2017 року відповідач незаконно користувався цією підстанцією, отримуючи від неї доходи.

В період з грудня 2006 року по грудень 2007 року ПАТ «Хмельницькобленерго» володіло та мало змогу використовувати належний на праві власності позивачу силовий масляний трьохфазний трансформатор марки ТДТН 25000/У1 зав.№112658, який призначений для перетворення електричної енергії першого класу напруги 110 кВ. в електричну енергію другого класу напруги 10 кВ., використовуючи трансформатор на повну потужність, відповідач у спірний період отримав або мав можливість отримати дохід у розмірі 21 396 540 грн.

Крім незаконного володіння, використання цього силового трансформатора, відповідач у спірний період незаконно володів і користувався також і іншим належним позивачу на праві власності майном електричної підстанції, вартістю 3 487 464 грн., що підтверджено рішенням _____________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Категорія: 59

Доповідач: Янчук Т.О.

Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2015 року. Розмір орендної плати є доходом відповідача, який він зобовязаний повернути на користь власника майна. Оплата за оренду відповідачем обладнання електричної підстанції за грудень 2006 року становитиме 43 593 грн. 35 коп. (523 120 грн. 20 коп. 15% вартості обладнання електричної підстанції: 12 місяців).

Керуючись затвердженою постановою КМУ від 4.10.1995 року №786 Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), позивач зазначає, що розмір орендної плати є доходом відповідача, який він зобовязаний повернути на користь позивача, за період з грудня 2006 року по грудень 2007 року включно в розмірі 603 721,53 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поза увагою суду залишились позовні вимоги про стягнення з відповідача доходу, отриманого від несплати орендної плати за незаконне володіння та використання іншого майна електричної підстанції, вартістю станом на грудень 2006 року 3 487 464 грн.

Не погоджується з висновком суду про недоведеність позивачем факту використання належного йому майна відповідачем та отримання доходу від такого використання, вважає, що при таких правовідносинах, які склалися між сторонами достатньо лише факту незаконного володіння таким майном, що в даному випадку було встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2015 року.

Також не погоджується з висновком суду щодо недоведеності суми отриманого чи можливого отримання доходів відповідача, суд не вказав, які саме використані в розрахунках дані не підтверджені належними та допустимими доказами, дані щодо розміру закупівельної або продажної ціни електроенергії, кількість робочих годин у добі, чи щось інше.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник ПАТ «Хмельницькобленерго» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог позивачем та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2015 року зобовязано Публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» повернути ОСОБА_4 протягом календарного місяця поточного року із свого незаконного володіння реконструйовану підстанцію ПС 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вул.Пліщинська, 170, до складу якої входить електротехнічне обладнання, матеріали та будівельна частина згідно акту прийому-передачі від 09.11.2006 року, а саме: трансформатор ТДТН-25000/110/35/10 кВ №112658 - 1 шт.; панель дистанційного захисту типу ЭПЗ-1636-67/2 2 шт.; комплект пристрою ТС-ТИ типу МКТ-1Б для телемеханізації П/СТ; диспетчерський пульт з планшетом диспетчерського щита ТМ-100/10 2 шт.; кабель силовий АВРГ 50 м.; кабель контрольний АКВРГ 100 м; кабель контрольний АКВРБГ 100 м; відокремлювач трьохполюсний ОД-110-100 4/с з приводом ПРО 1У1 2шт.; короткозамикач КЗ-110-1У з приводом РПК 1У1 2шт.; розділювач 3-х полюсний РПДН-1б-1000-110- 4 шт.; розділювач 3-х полюсний РНДЗ-2-110 2 шт.; заземлювач в нулі трансформатора ЗОН- 2 шт.; розрядник вентильний РВС 110 з регистром спрацювання 2 шт.; розрядник вентильний РВС-35 8 шт.; розрядник вентильний РВС-15 3 шт.; опорний ізолятор ОНШ-35-3000 2 шт.; спуски і перемикачі зрізом до 300 кв.мм при 3-х проводах в фазі 25 шт.; гирлянда натяжна одноцепна ПС-66 Д 18 шт.; зажим апаратний А4А-185-2 36 шт.; зажим апаратний А2А-185-2 28 шт.; зажим апаратний А1А-185-1 4 шт.; зажим апаратний АА-185-1 2 шт.; трансформатор току ТША-0,5 2 шт.; наконечник кабельний ТА-11-12 80 шт.; провід АС 185/29-0,4 км; стелаж під АБ однозарядний 12 шт.; стелаж під АБ двозарядний 11 шт.; шина мідна кругла d 6 мм 100 м.; ізолятор лінійний штирьовий ТФ-16 36 шт.; панель управління сигналізації - 1 шт.; панель управління трансформатора 2 шт.; панель управління шинних апаратів 1 шт.; панель управління ША-10 кв 1 шт.; панель захисту трансформатора - 2 шт.; панель захисту і автоматики сторони 110кВ 2 шт.; панель АРН трансформатора 1 шт.; панель А4Р ЭПЗ ИЗ2 1 шт.; панель живлення блокування 1 шт.; пристрій ВАЗП 380/260 2 шт.; панель постійного току П-291 2 шт.; трансформатори ТПОЛ -10-05 р 9 шт.; кабель АКВВГ 4*2,5 кв.мм 0,92 км.; кабель АК АВВГ 4*4 0,91 км; кабель АКВВГ 7*2,5 1,14 км.; кабель АКВВГ 7*6 1,125 км.; кабель АКВВГ 10*2,5 2,56 км.; кабель АКВВГ 10*6 0,43 км.; кабель АКВВГ 14*2,5 0,63 км.; кабель ААШВ 1кВ 2*50 0,415 км.; кабель ААШВ 1кВ 2*60-0,02 км; кабель ААШВ до 1 кВ 2*120 - 0,1 км; кабель ААШВ 3*185-0,095 км; кабель ААШВ 3*35 +1*16 0,07 км; кабель ААВГ 3*4 + 1*2,5 0,36 км; кабель ААВГ 3*6 + 1*2,5 = 0,27 км; кабель ААВГ 3*6+1*2,5-0,27 км; кабель ААБ 3*10+1*6-0,2 км ; будівельна частина плита НСП-1 4 шт.; стойка УСО - 1А 44 шт.; стойка УСО-2А 2 шт.; стойка УСО-2А 2 шт.; плита ПН2-1 28 шт.; опора під розрядник РВС-110 ТО-11030 6 шт.; опора під короткозамикач КЗ-110-У1 ТО-110-63 2 шт.; опора під трьохполюсні розєднувачі ТО-110-67 6 шт.; опора під трьохполюсні відокремлювачі ТО-110-68 - 2 шт.; опора під шинну опору ШО-ПО ТО-110-35 8 шт.; опора під однополюсний заземлювач з розрядником РВС-35 ТО-110-46 2 шт.; фундамент під трансформатор ФТН-1 2 шт.; опора під розрядники РВС-35 ТО-35-32 2 шт.; металоконструкція загальною вагою 4983,5 кг. в належному вигляді, справному та працездатному стані всіх вузлів та агрегатів. Відповідне рішення набрало чинності 1 березня 2016 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини справи, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 09.11.2006 року придбав у ПМП «Юнар» реконструйовану підстанцію 110/35/10 кВ, загальною вартістю 3963784,38 грн.

28 квітня 2015 року ухвалою господарського суду Хмельницької області ОСОБА_7 призначений ліквідатором ПП ОСОБА_4, в ході ліквідаційної процедури було виявлено майно яке належить ПП ОСОБА_4 та фізичній особі ОСОБА_4, в тому числі трансформаторна підстанція, яка належить фізичній особі ОСОБА_4, яка також була включена до ліквідаційної маси. При проведенні огляду вказаної підстанції було встановлено, що в наявності є більша частина майна підстанції (електрична та інженерна частини).

Згідно опису від 09.07.2015 року складеного ліквідатором ОСОБА_7 ним було оглянуто на території Шепетівського РЕМ майно, а саме електротехнічна частина: (обладнання зєднане між собою електричними кабелями та шинами, знаходиться в справному стані); будівельна частина. Підстанцію ПС 110 «Міська» використовується в господарській діяльності (за винятком трансформатора ТДТН 25000/110/35/10 №112658) ПАТ «Хмельницькобленерго».

Як встановлено рішенням господарського суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року у справі №924/175/15 трансформатор №110/10 кВ 25 МВА №112658 змонтовано на ПС 110/10 кВ «Міська» відповідно до ТУ №17/7-379 від 17 січня 1971 року для здійснення енергопостачання «Шепетівському заводу культиваторів» з відповідним будівництвом ПС 25/10 кВ. Даний трансформатор був власністю ТУ. З жовтня 2006 року даний трансформатор відчужено на користь ПМП «Юнар».

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2015 р. в справі № 686/8864/15-цза позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача приватне підприємство «Енергокомплект» про витребування майна із чужого незаконного володіння, шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_4 вартості підстанції в сумі 268196 грн. та 9500 грн. судових витрат.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які містяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 статті 1214 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.14 Закону України «Про електроенергетику», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, в електроенергетиці України діє єдина централізована диспетчерська система оперативно-технологічного управління виробництвом, передачею та постачанням електричної енергії. Функції диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об'єднаною енергетичною системою України виконує державне підприємство, яке визначається центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці. Централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління поширюється на суб'єкти господарської діяльності, об'єкти електроенергетики яких підключені до об'єднаної енергетичної системи України.

Згідно ч.8 цієї статті оптовий ринок електричної енергії України функціонує з додержанням таких вимог: всі суб'єкти господарської діяльності з виробництва та постачання електричної енергії мають рівноправний доступ до оптового ринку електричної енергії України та послуг електричних мереж після отримання відповідної ліцензії на право здійснення цих видів діяльності; електрична енергія продається та купується за Правилами оптового ринку електричної енергії України; ціни на електричну енергію генеруючих компаній та оптові ціни визначаються за Правилами оптового ринку електричної енергії України; всі учасники оптового ринку електричної енергії укладають договори купівлі-продажу електричної енергії з суб'єктом господарської діяльності, який здійснює оптове постачання електричної енергії відповідно до договору, на підставі якого створюється оптовий ринок електричної енергії; у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді оптовим постачальником електричної енергії, у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії (за винятком суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - малим гідроелектростанціям) та підприємству, яке здійснює централізоване диспетчерське управління об'єднаною енергетичною системою України і передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами. Ця оплата забезпечується з урахуванням остаточних платежів відповідно до договору, на підставі якого створено оптовий ринок електричної енергії.

Відповідно до п.1.7 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року №28 (надалі Правила), в редакції чинній на час існування спірних правовідносин, у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2).

Згідно п.1.10. Правил електропередавальна організація не має права відмовити в передачі електричної енергії постачальникам електричної енергії, у приєднанні до її мереж інших електропередавальних організацій або замовників за умови дотримання ними вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів. Електропередавальна організація, що здійснює діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в межах закріпленої території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не мають ліцензій на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Для забезпечення передачі електричної енергії електричними мережами, що не належать електропередавальній організації, між електропередавальною організацією та відповідним власником мереж, який не має ліцензії на здійснення діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, укладається договір щодо спільного використання електричних мереж.

Відповідно до п.1.2 Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ №691 від 12 червня 2008 року (надала Методика) власник мереж - юридична або фізична особа, якій належать на праві власності або користування технологічні електричні мережі і яка не має ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії.

Цим же пунктом дано визначення трансформаторної підстанції, якою є електрична підстанція, призначена для перетворення електричної енергії однієї напруги в енергію іншої напруги за допомогою трансформаторів.

Згідно п.1.7 Методики власник мереж має вести окремий бухгалтерський облік витрат, пов'язаних з утриманням та експлуатацією технологічних електричних мереж спільного використання. Кошти, отримані власником електричних мереж як плата за спільне використання технологічних електричних мереж, обліковуються окремо та використовуються виключно на утримання цих мереж у належному технічному стані та їх експлуатацію.

Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» затвердженої наказом Міністерства фінансів України №73 від 7 лютого 2013 року доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків).

На позивача покладений обов'язок довести, що ПАТ «Хмельницькобленерго» отримало доходи саме від використання його майна без достатньої правової підстави за період з грудня 2006 року по грудень 2007 року включно.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 для здійснення розрахунку можливого отриманого доходу ПАТ «Хмельницькобленерго» від володіння та використання належного йому на праві власності силового масляного трьохфазного трансформатора марки ТДТН 25000/110-У1 зав. №112658, який призначений для перетворювання електричної енергії першого класу напруги 110кВ в електричну енергію другого класу напруги 10кВ, використовуючи трансформатор на повну потужність (25000кВ) було обраховано за формулою різниця між ціною 1 та 2 класу напруги помножена на кількість переробленої електроенергії за відповідний місяць.

Підстанція 110/35/10 кВ «Городська», що розташована по вул. Пліщинській 170 в м. Шепетівка є понижувальною підстанцією, яка приймає 1 клас напруги електроенергії та перетворює у 2 клас напруги електроенергію для споживачів електричної енергії 10 кВ.

Колегія суддів вважає, що кошти які просить стягнути ОСОБА_4 з ПАТ «Хмельницькобленерго» отримані останнім в якості встановленого для нього регулювального тарифу за здійснення ним, як суб'єктом природної монополії діяльності з транспортування електричної енергії по електромережах на території Хмельницької області, та є прибутком ПАТ «Хмельницькобленерго», який не може бути витребувано відповідно до ст.1214 ЦПК України, і не є доходом отриманим саме від підстанції ТДТН 25000/110/35/10 кВ заводський номер 112658, в розумінні ч.1 ст.1214 ЦК України.

Щодо стягнення з ПАТ «Хмельницькобленерго» доходу від безпідставно набутого майна, у вигляді несплати орендної плати за володіння та використання іншого майна, крім силового трансформатора, вартістю 3487464 грн., що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2015 року, в розмірі 603721,53 грн., то відповідно до п.29 Додатку до затвердженої постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1993 року №786 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) ставка для використання нерухомого майна дорівнює 15% його вартості.

Як вбачається із матеріалів справи в період з грудня 2006 року по грудень 2007 року будь-який договір оренди щодо оренди майна зазначеного в рішенні Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2015 року, між сторонами не укладався.

Як уже зазначалося, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 09.11.2006 року придбав у ПМП «Юнар» реконструйовану підстанцію 110/35/10 кВ, загальною вартістю 3963784,38 грн.

Ні вартість силового трансформатора, ні окремо вартість іншого майна, зазначеним рішення не встановлено. Не надано таких доказів і ОСОБА_4

Не зазначено доказів щодо можливості віднесення іншого майна до нерухомого майна.

Відповідно до ч.1,6 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, які не були предметом розгляду суду першої інстанції.

За таких обставин підстав для задоволення вимог в зазначеній частині не вбачається із-за їх недоведеності.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення ( рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук