РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

під головуванням судді Чішман Л.М.

за участю: секретаря судового засідання Білінської Л.С.,

позивача ОСОБА_1; представників позивача адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3; представника відповідача адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2015 року ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) та з врахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягнути з ОСОБА_5 (надалі Відповідач) матеріальну шкоду в розмірі 74905,45 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000000,00 грн. (а.с.2-5, 212-213 т.1) В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що 28 жовтня 2008 року ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом автомобілем ОСОБА_6 Спрінтер, н.з.АМ3113АМ, порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок якої Позивач, будучи пасажиром зазначеного автомобіля, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому вертлюжної впадини з вивихом правого стегна, забійної рани нижньої третини правої гомілки, струсу головного мозку, перелому наколінника правого ключового суглобу, політравма. З приводу чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 28.10. по 26.11.2008 року. ОСОБА_5 на підставі Закону України Про амністію був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальну справу було закрито. Позивач заявила вимогу про відшкодування завданої матеріальної шкоди, а саме коштів витрачених нею на ліки (з врахуванням уточнених вимог) в розмірі 74905,45 грн., а також моральної шкоди, оціненою в розмірі 1000000 грн., мотивуючи тим, що внаслідок отриманих нею тілесних ушкоджень в результаті ДТП їй було призначено другу групу інвалідності. Крім того, весь час з моменту ДТП вона відчуває сильний фізичний біль та страждання, а також перенесла психологічний стрес, тривалий час лікувалася та змушена постійно витрачати кошти на придбання ліків, щоб підтримувати стан свого здоров'я. Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач посилалася на статті 22, 1166, 1187 ЦК України. Позивач та її представники адвокати ОСОБА_3, ОСОБА_2В.( за його участі в судовому засіданні) в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили стягнути з Відповідача на користь Позивача 74905,45 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1000000 грн. - моральної шкоди з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнали частково в сумі 5000 грн, а в частині відшкодування матеріальної шкоди позов не визнали в повному обсязі.В обґрунтування своїх заперечень представник Відповідача зазначив про те, що надані Позивачем квитанції на придбання ліків не є належними доказами розміру заподіяної їй матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яка сталася 28.10.2008 року, оскільки квитанції датовані 2014-2015 роками та не пов'язані з лікуванням після отриманих тілесних ушкоджень. Крім того, представник Відповідача заперечував з приводу витрат Позивача на придбання 09.01.2015 року кульшавого суглобу на суму 44000 грн., оскільки не можливо встановити необхідність таких витрат на підставі рекомендацій лікаря (рецептів, направлення) та дійсного його використання Позивачкою для лікування травми, отриманої 28.10.2008 року. Також заперечувала з приводу тверджень Позивачки, що саме з вини відповідача ОСОБА_1 отримала другу групу інвалідності. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди представник Відповідача заперечувала в частині нерозумності та надмірно великого заявленого розміру. При цьому, що протягом тривалого часу після події ДТП, яка сталася у 2008 року, Позивач не мала жодних претензій до Відповідача, що також підтверджується матеріалами кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.268 КК України. Лише після погіршення стосунків з Відповідачем та розірванням з ним шлюбу у 2014 році Позивач згадала про подію ДТП з його вини та можливість стягнути з нього моральну шкоду, тобто до часу звернення з позовом до суду у 2015 році протягом семи років вона не відчувала жодних страждань, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в ДТП 28.10.2008 року. 18 серпня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків. За клопотанням представника Відповідача 29.10.2015 року судом було витребувано з Житомирського обласного центу медико-соціальної експертизи медичну документацію щодо встановлення МСЕК другої групи інвалідності ОСОБА_1 (а.с.58-77 т.1), з обласної клінічної лікарні ім.О.ф. Гербачевського ЖОР медичну карту стаціонарного хворого №25084 ОСОБА_1, з Дунаєвецького районного суду Хмельницької області кримінальну справу №1-40/2009 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.268 КК України (а.с.80 т.1) За клопотанням представника Позивача 23.12.2015 року судом витребувано з поліклініки КУ ЦМЛ №2 медичну картку ОСОБА_1 та викликано в якості спеціаліста лікаря (а.с.95, 103-111 т.1) 20 січня 2016 року в судовому засіданні був допитаний в якості спеціаліста дільничий лікар ОСОБА_7 (а.с.112-114 т.1), яка в судовому засіданні показала, що оглядаючи медичну картку ОСОБА_1 можна дійти висновку, що ліки які закуповувались позивачем (чеки про придбання яких долучено до матеріалів справи) могли бути використані для лікування хвороб, які має ОСОБА_1 18 лютого 2016 року за клопотанням представника Позивача судом призначено по справі судово-медичну експертизу та на час проведення експертизи зупинено провадження по справі (а.с.129 т.1) 13 травня 2016 року відновлено провадження по справі (а.с.144 т.1) 22 вересня 2016 року в судовому засіданні Позивач надала уточнену позовну заяву, в якій збільшила позовні вимоги в частині стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі до 67542,47 грн. (а.с.154-155 т.1) За клопотанням представника Відповідача 22 вересня 2016 року судом викликано в судове засідання судового експерта ОСОБА_8 начальника травматичного відділення Житомирського військового шпиталю (в/ч А-1065), який був допитаний в судовому засіданні 11 жовтня 2016 року та додатково допитаний в судовому засіданні 23 березня 2018 року за клопотанням Позивача. Який показав, що ОСОБА_1 за наслідками пошкоджень отриманих під час ДТП потребує оперативного втручання та ендопротезування. 11 жовтня 2016 року за клопотанням представника Позивача судом призначено по справі додаткову судово-медичну експертизу та на час проведення експертизи зупинено провадження по справі (а.с.171 т1) 03 липня 2017 року відновлено провадження по справі (а.с.193 т.1) 09 серпня 2018 року Позивач подала до суду уточнену позовну заяву про стягнення з Відповідача на її користь 1582,50 грн. витрат, понесених на придбання ліків за період лікування з 21 травня 2018 року по 11 червня 2018 року (а.с.16 т.2). Дана позовна заява залишена без розгляду відповідно до ухвали суду від 24.10.2018 року. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання та витребування доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористалися правовою допомогою. Усебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті четвертому Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки потерпілий має надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Судом встановлено, що 28 жовтня 2008 року ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом автомобілем ОСОБА_6 Спрінтер, н.з.АМ3113АМ, рухаючись на 259 км 400м автодороги Житомир Чернівці в с.Слобідка Рахнівська Дунаєвецького району Хмельницької області порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок якої Позивач, будучи пасажиром автомобіля ОСОБА_6 Спрінтер, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження По даному факту ДТП відповідно до постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2009 року по справі №1-40 щодо обвинувачення ОСОБА_5 в злочині, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, Відповідач на підставі Закону України Про амністію звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальну справу закрито (а.с.6 т.1). У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідач був звільнений від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ОСОБА_6 Спрінтер, р.н.НОМЕР_1, власником є ОСОБА_5 (а.с.15 т.1) Отже Відповідач є відповідальним за заподіяну ОСОБА_1 шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, що не заперечувалось сторонами по справі. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином відповідач, як заподіювач шкоди, має нести цивільно-правову відповідальність по деліктному зобов'язанню й відшкодувати заподіяну ним шкоду позивачу, згідно викладених вище вимог Закону. Судом встановлено, що Позивач одразу після ДТП була доставлена в Дунаєвецьку ЦРЛ, де перебувала на стаціонарному лікуванні з 28.10.2008 року по 31.10.2008 року з діагнозом перелом наколінника пр. ключовий суглоб. ДТП та під час обстеження було виявлено закритий перелом вертлюжної впадини з вивихом правого стегна, забійна рана нижньої третини правої гомілки, струс головного мозку, політравма (а.с.7 т.1). З 31.10. по 26.11.2008 року Позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у ортопедичному відділенні обласної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського Житомирської обласної ради з діагнозом: політравма, ЗЧМТ, струс головного мозку, закритий переломовивих в правому кульшовому суглобі, закритий перелом човноподібної кістки з вивихом пальців правої стопи, рана задньої поверхні правого гом/ступневого суглобу, травматичний неврит сідничого нерва справа, артеріальна гіпертензія СН 0 ст. Хворій виконано оперативне втручання 31.10.2008 року накладення скелетного витягу за горбистість правої гомілки, 06.11.2008 року відкрита репозиція МОС переломовивиху човноподібної кістки правої стопи. Закрите вправлення вивиху пальців правої стопи (а.с. 8, 117 т.1) Відповідно до висновку експерта №29 від 26.02.2016 року слідує, що 2-4. внаслідок травми, отриманої ОСОБА_1 28.10.2008 року, під час ДТП, вона мала такі тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, а також закритий переломовивих правого кульшового суглобу, закритий перелом човникоподібної кістки правої стопи з вивихом 2-5 пальців правої стопи. В даний час, у ОСОБА_1, згідно письмового заключення рентгенологів і лікаря-ортопеда ЖОКЛ, маються такі наслідки травми зі сторони опорно-рухового апарату: перекіс тазу за рахунок підвивиху в правому кульшовому суглобі, двухсторонній коксартоз: правого ІV рентгенологічного ступеню; зліва І рентгенологічного ступеню, які значно обмежують функцію статики та ходьби. Коксартроз ІV ступеню справа потребує ендопротезування. Таким чином, травма перенесена ОСОБА_1 28.10.2008 року, а саме її наслідки, значно погіршили загальний стан потерпілої, так наслідком травми правого кульшового суглобу і правої стопи потребують дорогого вартісного постійного лікування, такого як: ендопротезування (заміна штучним суглобом правого кульшового суглобу), тривалого реабілітаціного лікування, постійного медикаментозного лікування і санаторно-курортного по профілю ортопедії. Довготривале перебування ОСОБА_1 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в період з 28-10.2008 року до теперішнього часу знаходиться в причинному зв'язку з тілесними ушкодженнями отриманими нею 28.10.2008 року при ДТП. Такі захворювання як: цукровий діеабет та гіпертонічна хвороба є самостійними захворюваннями і виникають внаслідок збою в ендокринній і серцево-судинній системах, дані захворювання не впливають на характер і тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_1 28.10.2008 року. (а.с.138-143 т.1). Позивач на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, а саме своїх витрат на лікування травми, отриманої нею під час ДТП, яке сталось 28.10.2008 року, надала суду фіскальні чеки щодо придбання лікарських препаратів на загальну суму 61923,00 грн., які датовані 2014-2015 роками (а.с.26-31, т.1) Крім того, на підтвердження додатково понесених нею витрат в період з лютого 2015 року по 22.09.2016 року надала суду разом з уточненими позовними вимогами фіскальні чеки на суму 3876 грн. (а.с.157-160 т.1). При визначенні розміру відшкодування матеріальної шкоди суд приймає до уваги витрати Позивача на оплату кульшавого суглобу в розмірі 44000 грн., що підтверджено оригіналом фіскального чеку від 09.01.2015 року (а.с.31 т.1), оскільки дані витрати пов'язанні з перенесеною 28.10.2008 року травмою під час ДТП з вини Відповідача та здійсненні для лікування її наслідків ендопротезування (заміни штучним суглобом правого кульшового суглобу), про що також зазначено у другому пункті висновку експерта №29 від 26.02.2016р. (а.с.138-142 т.1) Інші витрати на думку суд не підтверджені неналежними доказами щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, оскільки в ході судового засідання не встановлений причинний зв'язок між ДТП, яка мала місце 28.10.2008 року, та лікуванням наслідків травми, отриманих в даній ДТП, Крім того, позивач не надала суду доказів, про те, що лікарські засоби чеки про придбання яких надала останні були закуплені за призначенням лікаря. З додаткового висновку експерта №24 від 06.03.2017 року слідує, що з медичних документів на ім'я ОСОБА_1 (амбулаторна карта №88 поліклініки ЦГБ №2) видно, що 30.05.2006 року вона перенесла важку черпно-мозкову травму, відкритий перелом кісток склепіння черепа, після чого довгий час лікувалася стаціонарно і амбулаторно, 29.11.2007 року їй була визначена друга група інвалідності. Після травми перенесеної 28.10.2008 року ОСОБА_1 (через 7 років після вказаної травми) з 02.05.15р. по 16.05.15 року знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом Закритий перелом обох кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщеннями Вказана травма спровокувала загострення хронічних захворювань, які мались в неї раніше, а тому слід вважати, що ліки, які вона придбала в 2014 2015 роках не пов'язані з тілесними ушкодженнями отриманими потерпілою під час ДТП, яка сталась 28.10.2008 року (а.с.184-192 т.1). Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що Позивачем доведено вимогу про відшкодуванню заподіяної матеріальної шкоди в частині придбання кульшавого суглобу на суму 44 000,00 грн. і таким чином вона підлягає задоволенню в даній частині, в іншій в частині щодо придбання лікарських засобів - слід відмовити. Що стосується відшкодування моральної шкоди то суд виходить з наступного.

Ст.23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Надаючи оцінку поясненням Позивача, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП, яка сталася 28.10.2008 року з вини Відповідача. Що ж до розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від31.03.1995року №4« Просудову практикув справахпро відшкодуванняморальної /немайнової/шкоди» розмір відшкодування моральної /немайнової /шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках . Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 28.10.2008 року з вини Відповідача, Позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. З матеріалів справи (а.с.58-77 т.1) слідує, що друга група інвалідності була встановлена Позивачу 18.09.2007 року до 01.12.2008 року у зв'язку із загальним захворюванням, тобто до події ДТП. В подальшому їй продовжена друга група інвалідності, при цьому МСЕК було враховано функціональні порушення, що виникли в результаті ЧМТ 2006 та 2008 років (а.с.9 т.1) Незадовільний стан здоров'я Позивача не пов'язаний лише з подією ДТП 28.10.2008 року, а спричинений як наслідками травми, отриманої в ДТП 2006 року, а також у зв'язку із захворюваннями серцево-судинної та ендокринної систем (додатковий висновок експерта №121 від 20.10.2016р. а.с.174-182 т.1). Також суд враховує, що тривалий час, протягом семи років від події ДТП, Позивач не заявляла вимог до Відповідача з приводу відшкодування шкоди. Таким чином, суд вважає, що Позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 1000000,00 грн. Дана сума є значно завищеною. З урахуванням вищевикладених обставин, виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що Позивач, будучи інвалідом другої групи, звільнена від сплати судового збору, отже згідно статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави в сумі 1409,60 грн. (704,80 грн. за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди та 704,80 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди). Згідно п.3 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 44 000,00 грн. (сорок чотири тисячі гривень 00 коп.) Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. ( десять тисяч гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Враховуючи складність справи повний текст рішення буде складено 02.11.2018р.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пров.Взуттєвий, буд.8; РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючий за адресою: м.Житомир, пров.Взуттєвий, буд.8; паспорт громадянина України серії ВМ №655375, виданий Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 27.01.1999р.

Суддя Л.М.Чішман