Номер провадження: 22-ц/785/5788/18
Номер справи місцевого суду: 522/540/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

за участю секретаря: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2018 року, -

встановив:

12 січня 2017 року позивачка звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до відповідачів та, згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.11.2017 року, просить стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 10197,83 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

Позивачка посилається на те, що вона є непрацездатною особою, інвалідом III групи з 29 листопада 2013 року.

Відповідно до банківських виписок, з 09.03.2016 року по 20.09.2016 року фактично їй та її дитині було виплачено загальну суму щомісячної адресної грошової допомоги в розмірі 11878,07 гривень, з яких: 09.03.2016 року - 1482,84 грн., 21.03.2016 року - 884 грн., 22.04.2016 року - 884 грн., 22.05.2016 року - 884 грн., 29.06.2016 року - 5750, 88 грн., 20.09.2016 року - 1992,35 грн.

Позивачка вважає, що відповідачі зобовязані були виплачувати їй щомісяця суму щомісячної грошової адресної допомоги за період з 11.12.2015 року по 11.06.2016 року у загальному розмірі 12177,9 гривень, тоді як фактично виплати були проведені з 09.03.2016 року, замість 11.01.2016 р., тобто із затримкою у три місяці, та недоплатою в загальному розмірі 299,83 гривень.

Позивачка згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5105/006374 від 11.12.2015р., виданої управлінням соціального захисту населення в Приморському районі, на її думку має отримувати грошову адресну щомісячну допомогу, однак у повному обсязі її не отримує і за відсутності рішення про припинення виплат, вказані виплати були припинені з червня 2016 року.

На переконання позивачки, загальна сума щомісячної адресної грошової допомоги, яка підлягала виплаті за період з 11.06.2016 року по 31.10.2016 року складає 9898 гривень. Таким чином, за весь період, тобто з 11.12.2015 року по 31.10.2016 року, загальна сума щомісячної грошової адресної допомоги, яку вона мала отримати, становить 22075,9 гривень, однак, вона отримала суму 11878,07 гривень, що призвело до недоплати їй суми в розмірі 10197,83 гривні.

11 грудня 2015 року вона звернулася до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, управління соціального захисту населення в Приморському районі із письмовою заявою про взяття її на облік в якості особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. На підставі вказаної заяви Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, управління соціального захисту населення в Приморському районі видав їй довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи № 5105/006374 від 11 грудня 2015 року. Згідно цієї довідки її фактичним місцем проживання була адреса - м. Одеса, вул. Зоопаркова, 17а. На підставі вказаної довідки їй та її сину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - була призначена щомісячна допомога переміщеним особам на проживання, у розмірі 1074 гривні для неї, та 884 гривні для дитини.

01 серпня 2016 року соціальним інспектором управління соціального захисту населення в Приморському районі складений акт обстеження матеріальних-побутових умов сімї. Згідно цього акту, інспектор нібито залишив їй повідомлення з проханням відвідати управління та надіслано запит до ДПС від 08.08.2016 № 12-15-2/1570, однак позивачка зазначає, що жодної інформації про необхідність відвідування вказаного управління вона не отримувала.

Внаслідок незаконного припинення щомісячної соціальної допомоги для неї та її малолітнього сина - ОСОБА_3, вона та її дитина зазнали важких душевних страждань та фізичного порушення здоровя. Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси про відшкодування шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2018 року, та ухвалити нове рішення, яким стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірі 8346,16 гривень та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень з відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, та стягнути на її користь з відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради судовий збір в розмірі 3226,8 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, районний суд виходив з того, щорозмір щомісячної адресної допомоги позивачці було сплачено в повному обсязі, згідно вимог чинного законодавства, доказів, які б підтверджували те, що діями відповідача позивачці було завдано моральну шкоду суду не надано.

З таким висновком районного суду повністю погоджується апеляційний суд, з огляду на наступні обставини.

Апеляційним судом встановлено,що 11.12.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, з урахуванням до складу сімї дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою фактичного місця проживання/перебування: АДРЕСА_1.

На підставі вказаної заяви було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5105/006374 від 11 грудня 2015 року (а.с. 37).

13.01.2016 року Управлінням було отримано та зареєстровано заяву ОСОБА_2 від 11.01.2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. Виплату проводити на поточний рахунок АТ „Ощадбанк(а.с. 34 35).

Відповідно до заяви та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (зі змінами та доповненнями), позивачу було призначено допомогу з 11.01.2016 року по 10.06.2016 року в розмірі 884,00 грн. (на дитину ОСОБА_3А.).

Згідно з інформацією Міністерства охорони здоровя України щодо питань легітимності висновків огляду медико-соціальних експертних комісій (далі - МСЕК) про встановлення інвалідності громадянам, які оглядались МСЕК на окупованій території після 07.11.2014 року, зазначеним громадянам необхідно повторно пройти огляд на підконтрольній території для підтвердження встановленого статусу (а.с. 13).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_5 10 ААВ № 469092 від 10.02.2015 року, що видана Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м.Маріуполь ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання (а.с. 11).

Оскільки надані документи, які підтверджують що заявниця є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, були видані органами МСЕК, які розташовані на території на якій здійснювалась антитерористична операція та згідно з базою даних управління Пенсійного фонду України в Приморському районі відсутня інформація щодо виплати ОСОБА_2 пенсії по інвалідності було прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 18.01.2016 р. тільки з врахуванням дитини у розмірі 884 гривень (а.с. 31).

Після отримання відповідних розяснень по особовій справі ОСОБА_2 було проведено відповідний перерахунок грошової допомоги з урахуванням заявниці, як особи з інвалідністю III групи, та згідно зі змінами внесеними до Порядку № 509 від 08.06.2016 року № 352. Розмір допомоги після перерахунку склав: з 11.01.2016 року - ((1074,00 + 884,00) / 31) * 21 = 1326,39 грн.; з 01.02.2016 року - (1074,00 + 884,00) = 1958,00 грн.; з 01.03.2016 року - (1074,00 + 884,00) = 1958,00 грн.; з 01.04.2016 року - (1074,00 + 884,00) - 1958,00 грн.; з 01.05.2016 року - (1130,00 + 884,00) - 2014,00 грн.; з 01.06.2016 року - (1130,00 + 884,00) = 2014,00 грн. з 01.07.2016 року - ((1130,00 + 884,00) / 31) * 10 = 649,68 грн.

Загальна сума призначеної допомоги складає 11878,07 грн.

Кошти грошової допомоги було перераховано на поточний рахунок ОСОБА_2, відкритий в ПАТ „Державний ощадний банк України у повному обсязі (а.с.46 зв.).

02.06.2016 р. та 02.07.2016 року ОСОБА_2 зверталась до управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги (а.с. 26, 29).

Згідно акту від 08.06.2016 р. обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_2, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 при обстеженні встановлено, що заявниця за вказаною адресою не проживає, зі слів власника квартири заявниця зїхала в грудні 2015 року (а.с. 20- 21).

Згідно акту від 13.06.2016 р. обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_2, яка мешкає за адресою АДРЕСА_3 при відвідуванні зазначеної адреси встановлено, що за адресою знаходиться хостел. Зі слів адміністратора заявниця з 06.06.2016 р. 12.06.2016 р. залишила вказану адресу, обіцяла повернутися через тиждень (а.с. 18- 19).

Згідно акту від 01.08.2016 р. обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_2, яка мешкає за адресою м.Одеса вул. Зоопаркова, 17-а скласти акт обстеження неможливо, у звязку з відсутністю заявниці. У телефонній розмові зясовано, що на теперішній час вона з дитиною у Маріуполі. Заявниці залишено повідомлення з проханням відвідати управління та надіслано запит до ДПС від 08.08.2016 р. № 12-15-2/1570 (а.с. 16- 17).

13.10.2016 р. соціальний інспектор Капишева О.Б звернулася до комісії по розгляду заяв з призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в окремих випадках, пільг за фактичним місцем проживання та призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам з поданням про відмову в призначенні (відновленні) соціальних виплат ОСОБА_2 (а.с. 22).

Згідно витягу з протоколу № 14/п засідання комісії по розгляду заяв з призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в окремих випадках, пільг за фактичним місцем проживання та призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.10.2016 року ОСОБА_2 відмовлено в повторному призначенні соціальних виплат на підставі встановлення факту відсутності за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 01.08.2016 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з Порядком грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до уповноваженого органу (установи уповноваженого банку) предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

08.06.2016 року постановою Кабінету Міністрів України № 365 було затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Постанова).

Цією Постановою визначено механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно з Постановою питання призначення (відновлення) соціальних виплат виносяться на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

За результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

За результатами розгляду подання, з урахуванням акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати.

Доводи апелянта про те, що районний суд при вирішенні спору не застосував п. 14 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, та незаконно врахував наявність акту від 01.08.2016 року як підставу припинення соціальних виплат позивачки, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, апеляційний суд Одеської області прийшов до висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_6

ОСОБА_5

ОСОБА_7