№ 2-212/11
провадження 2-во/201/107/18
УХВАЛА

05 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2008 року ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську про визнання права власності.

22.04.2010 року до участі у справі в якості третьої особи було притягнуто Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації.

16.02.2011 року до участі у справі в якості співвідповідача було притягнуто ОСОБА_4, в особі правонаступника ОСОБА_3.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

29 жовтня 2018 року ПН ДМНО ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Перевіривши матеріали справи і заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Очевидна арифметична помилка це помилка у вчиненні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у звязку із використанням несправної техніки. Не є арифметичним помилками, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому цією статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Отже, судом можуть бути усунуті помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення.є

Судом в встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2011 року визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Скеляста, буд. 6, та складається з: житлового будинку літ. А-1загальною площею 84,3 кв.м., гаражу літ. Ж загальною площею 23,9 кв.м., альтанки літ. Пзагальною площею 19,8 кв.м., літньої кухні літ. Ззагальною площею 27,7 кв.м., пральні літ. Рзагальною площею 19,8 кв.м., літньої кухні літ. Кзагальною площею 18,5 кв.м., літньої кухні літ. кзагальною площею 11,5 кв.м., убиральні літ. Мзагальною площею 1 кв.м., душової літ. Лзагальною площею 2,5 кв.м., споруд 1-3, І, ІV. ОСОБА_2 у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Також судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що при ухваленні по справі вказаного судового рішення не було допущено описок чи арифметичних помилок стосовно вказаного заявником у заяві, оскільки згідно позовної заяви (а.с.108-110) судом були розглянуті позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих та добутих доказів, а також встановленими судом під час розгляду обставинами та з урахуванням мотивів, з яких суд вважав вставленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, крім того слід зазначити, що при зазначенні вище вказаного у вказаному судовому рішенні буде змінено його зміст та внесено нові данні, крім того слід зазначити, що в п. 19 постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.

Виходячи з зазначених обставин, судом ухвалено рішення, що відповідає нормам процесуального права та при ухваленні судового рішення в ньому не було допущено описок чи арифметичних помилок, а тому з урахуванням вищевикладеного не може суд прийняти до уваги можливі наполягання заявника на його заяві, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 261, 269 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки у судовому рішенні по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності відмовити.

Ухвала набрала законної сили 05 листопада 2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя