Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1406/18
Провадження № 2/273/536/18
27 вересня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань Макарчук І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Баранівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики
Позивач вирішила виконати прохання відповідача, чекаючи повернення коштів.
У квітні 2017 року відповідач почала погашати борг частинами та у цьому році повернула позивачу такі суми: 10.04.-1000 грн., 18.06.-950 грн.06.08.-1500 грн., 22.09.-1200 грн., 25.11.-1200 грн, 23.12.-1200 грн., загалом у 2017 році позивачу відповідачем було повернуто 7050 грн.
У 2018 році відповідач повернула позивачу : 21.01.-1100 грн., 20.02.-1300 грн., 24.04.-1300 грн., 22.05.-1200 грн., 19.06.-1200 грн., загалом 6100 грн.
Крім того, позивач зазначає, що відповідач має повернути їй 3% річних-1588.50 грн. та інфляційні збитки - 9653.70 грн.
З огляду на викладене, зважаючи, що відповідач самостійно не виконує зобов'язання, позивач вирішила звернутися до суду із даним позовом.
Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, що відповідає приписам ст. 1046 ЦК України.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Таким чином, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 76 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Договір позики виникає внаслідок правовідносини між сторонами такого договору, які виникають з підстав передачі позичкодавцем для позичальника певного майна чи грошей, які той зобовязується повернути.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що відповідає приписам ч. 1 ст. 526 ЦК України.
В обгрунтування своїх вимог позивач надає суду боргову розписку від 10.01.2016 року (а.с 5).
Відповідачем, у сою чергу, не надано суду жодних доказів на спростування доводів відповідача, а тому, суд при вирішенні порушеного у заяві питання виходить із фактичних обставин справи та наявних матеріалів, доказів.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 11 листопада 2015 року №6-1967цс15.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, що відповідає приписам ч. 1 ст. 1048 ЦПК України.
Крім того, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625цього Кодексу, що відповідає приписам ст. 1050 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи обставини справи, співставивши їх із ст. 625 ЦПК України суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обгрунтованою.
546850 грн.. - сума основного боргу;
1588.50 грн. - 3% річних;
9653.70 грн. - втрати від інфляції;
Таким чином, суд вважає, що відповідач не надала належних доказів в обгрунтування своїх заперечень, а тому, позов про стягнення заборгованості за договором позики підлягає задоволенню.
Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати за сплачений судовий збір у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з урахуванням задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247, 258, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 203, 231, 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1046-1051 ЦК України, суд,-
546850 грн.. - сума основного боргу;
1588.50 грн. - 3% річних;
9653.70 грн. - втрати від інфляції.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Єловка Іркутського району Іркутської області Російської Федерації, , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Є.А. Новицький