ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 жовтня 2018 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фастівського районного підрозділу «Київобленерго» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - пятої статті 13 ЦК України.

Розглянувши вказану позовну заяву вбачається, що вона подана з порушенням норм чинного законодавства, а саме позовна заява повинна відповідати ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви, вона не містить повних анкетних даних позивача, зазначення його реєстраційного номеру облікової картки платника податків та або номер і серію паспорта, вірну назву та ідентифікаційний код ЄДРПОУ відповідача, його офіційну електронну адресу, засоби звязку.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги стороною позивача в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або обставин, які свідчать на підтвердження дійсної неможливості отримання таких доказів, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивач просить застосувати, тобто, які саме суб»єктивні права позивача порушені, якими саме діями відповідача з приводу даного предмету спору та з якими правовими наслідками.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд зобовязати Фастівський РП «Київобленерго» терміново поновити електроенергію до його будинку та зобовязати Фастівський РП «Київобленерго» сплатити йому «сатисфакцію» за нанесення моральних збитків у розмірі сто тисяч гривень.

Між тим, позивачем в позовній заяві не зазначено, чим саме та як саме було порушено його права та інтереси зі сторони відповідача, на підставі яких нори чинного законодавства він звернувся до суду з даним позовом..

Більш того, стороною позивача не зазначено в чому саме полягає завдана позивачу моральна шкода, з яких саме міркувань він виходив, визначаючи її розмір та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, позивачу на виконання вимог пунктів 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, слід уточнити обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги в частині стягнення відшкодування моральної шкоди, оскільки згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування немайнової (моральної) шкоди» необхідно зазначити, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в чому конкретно полягає така шкода, якими фактичними доказами підтверджується її наявність (вартість).

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Між тим, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у звязку із розглядом даної справи.

Разом з тим, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет» станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн. 00 коп..

Так, у відповідності до перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за подання позовної заяви не майнового характеру фізичної особою складає 704 грн. 80 коп., але не більше 8810,00 грн., а за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток від ціни позову.

При цьому, слід взяти до уваги, що згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Слід розяснити, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає вичерпний перелік пільги щодо сплати судового збору.

Так, дана стаття не передбачає звільнення віз сплати судового збору за вимогу щодо стягнення моральної шкоди завданої діями чи бездіяльністю фізичною чи юридичною особою.

Так, з наявної в матеріалах справи квитанції № 13 від 26 вересня 2018 року, вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 176,20 грн..

Між тим, як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено дві, а саме немайнового та майнового характеру.

Так, відповідно до п. 10 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

Окрім того, у пункті 12 даної Постанови передбачено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, відповідно до вказаних правових норм чинного законодавства, позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 528,60грн. та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, а саме за моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. (1% від 100000 грн.), або надати суду підтвердження того, що позивач звільнений від сплати судового збору.

Більш того, позивач в силу ст. 177 ЦПК України не зазначає інформацію щодо доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 4 вищенаведеної статті копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Між тим, всупереч вказаним вище вимогам законодавства, оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, надані суду копії письмових доказів без належного їх засвідчення.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фастівського районного підрозділу «Київобленерго» про зобовязання вчинити певні дії- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Осаулова Н.А.