Справа № 159/6172/14-ц
Провадження № 4-с/159/28/18
У Х В А Л А

щодо відводу судді

31 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Восковської О.А.

за участі:

секретаря судового засідання - Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді головуючій у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця у формі не доведення виконавцем до відома сторони виконавчого провадження про прийняте рішення, -

в с т а н о в и в :

До початку з»ясування обставин справи за вище зазначеною скаргою скаржником було заявлено відвід головуючій у справі судді Восковській О.А., який мотивовано тим, що в ухвалі від 25.09.2018 року про прийняття скарги ОСОБА_1 та призначення такої скарги до судового розгляду суддя керувалась ст.ст.156,204 ЦПК України, тоді як вказаними нормами Закону регулюється порядок заміни одного заходу забезпечення позову іншим та порядок врегулювання спору за участі судді, відповідно. Заявник вважає вказані обставини такими, що викликають сумнів у неупередженості судді при вирішені поданої ним скарги та вважає, що такі обставини є підставою для відводу судді.

Скаржником подано заяву про розгляд питання щодо відводу судді у його відсутності.

Представником ВДВС подано заяву про розгляд справи за скаргою ОСОБА_1 в його відсутності.

Вивчивши заяву про відвід судді та додані до заяви письмові документи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід, виходячи з наступного.

Підстави для відводу(самовідводу) судді визначені ст.ст.36,37 ЦПК України. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об»єтивності судді.

У поданій ОСОБА_1 заяві про відвід судді таких обставин не зазначено взагалі. Покликання скаржника на невірне зазначення в ухвалі норм ЦПК України, якими керувалась суддя при відкритті провадження за поданою ОСОБА_1 скаргою є підставою для виправлення допущеної судом в ухвалі описки, однак, в жодному разі не є обставиною, яка б могла викликати сумнів у неупередженості або об»єтивності судді Восковської О.А. у даній справі.

Крім того, при вирішені питання про відвід судді ураховується наступне.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому, щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Також суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

У свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У поданій скаржником заяві відсутні покликання на обставини, які б могли викликати сумніви в обєктивності чи неупередженості судді Восковської О.А. при розгляді поданої ОСОБА_1 скарги, а, відтак, заявлений відвід є надуманим та необгрутованим.

Порядок вирішення відводу визначений ст.40 ЦПК України. За змістом ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Відповідно до частини третьої вказаної норми Закону, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу і такому судді не може заявлено відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Визнати заяву скаржника ОСОБА_1 про відвід судді Восковської О.А. головуючої у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця у формі не доведення виконавцем до відома сторони виконавчого провадження про прийняте рішення, - необгрунтованою.

Вирішення питання по заяві ОСОБА_1 про відвід судді Восковської О.А. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Провадження у справіза скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця у формі не доведення виконавцем до відома сторони виконавчого провадження про прийняте рішення зупинити до вирішення заяви скаржника про відвід судді Восковської О.А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючаО. А. Восковська