ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що 29.09.2016 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) площею 2 га, що знаходиться на території Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства (належало померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку). За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержав позивач ОСОБА_1, як син спадкодавця.

Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку (пай), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було винесено постанову про відмову, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку (пай) за спадкодавцем. Позивачу надали розяснення про те, що у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

На підставі зазначеного просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай) площею 2 га, розташованої на території Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0101, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 29 вересня 2016 року.

24 вересня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якому просить розглядати справу без участі представника, проти позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 29 вересня 2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 28.03.2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія I-ОК №400708 /а.с.6/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) площею 2 га, що знаходиться на території Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержав позивач ОСОБА_1, як син померлого /а.с.10/.

Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку (пай), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було винесено постанову про відмову, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку (пай) за спадкодавцем.

З матеріалів спадкової справи №110/2017 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, подали: син померлого - ОСОБА_1 та сестра спадкодавця - ОСОБА_3. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкову земельну ділянку (пай) нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3 було відмовлено з тих підстав, що вона є спадкоємицею 2 черги /а.с.50/.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Обєктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також, у даному ОСОБА_4, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Судом встановлено, що спадкодавець за життя набув у власність земельну ділянку на підставі розпорядження Фастівської РДА № 1334 від 04.12.2009 року, тобто є власником земельної ділянки площею 2,0000 га, у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного розпорядження був виготовлений на імя спадкодавця державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ № 301539, кадастровий номер :01:003:0101, проте оригінал державного акту був втрачений /а.с.7/.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тому набув право спадкування, але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1268 ЦК України та статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку (пай) площею 2 га, у межах згідно з планом, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :01:003:0101, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 29 вересня 2016 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, померлого 29 вересня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська