ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/115/18 Суддя доповідач Котелевець А.В.
П О С Т А Н О В А

іменем України

справа № 640/17353/17

провадження № 22-ц/818/115/18

29 жовтня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування сторін):

позивач - Комунальне підприємство «Харківводоканал»,

відповідач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

відповідач -ОСОБА_3,

відповідач -ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2018 року в складі судді Зуба Г.А.,

у с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Позовна заява, мотивована тим, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 24538. У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку щодо оплати за надані послуги у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2004 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 8 994 грн. 19 коп. (за послуги з централізованого водопостачання) та за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 4 254 грн. 52 коп. (за послуги з централізованого водовідведення). Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позов і стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» суму заборгованості у зазначеному розмірі, а також індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 1 877 грн. 20 коп., три відсотки річних в розмірі 348 грн. 92 коп.

Заочним рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2018 року позов задоволено. З ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» стягнуто суму заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 15 474 грн. 83 коп., а також індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 1 877 грн. 20 коп. та три відсотки річних в розмірі 348 грн. 92 коп. в солідарному порядку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов є доведеним в повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - представника ОСОБА_4 задоволені, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2018 року скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2018 року в задоволенні позову КП «Харківводоканал» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов стосується стягнення заборгованості по оплаті даних комунальних послуг з відповідачів за особовим рахунком, відкритим на ім'я ОСОБА_1 При цьому на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відкритий інший особовий рахунок і позивач на даний час звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути лише з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 тотожну суму заборгованості. Наданий розрахунок стосується різної кількості осіб, а з 20 червня 2017 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована лише ОСОБА_1 Розрахунок окремо по кожному відповідачу не надано, а позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла станом на 30 вересня 2017 року, в той час як інші відповідач не були споживачами наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Оскільки позов про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не підлягає задоволенню, суд першої інстанції вважав, що немає підстав для стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2018 року з КП «Харківводоканал» на користь держави стягнуто 911 грн. 00 коп. судового збору.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь держави.

27 червня 2018 року КП «Харківводоканал» звернулося до Апеляційного суду Харківської області з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив періоду часу, за який ОСОБА_4 та ОСОБА_2 здійснювались нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовим рахункам № 24538 та № 24536. Всі відповідачі деякий час були зареєстровані за адресою вказаного житла, отже у них був обов'язок по сплаті даних комунальних послуг. Зміна кількості осіб, на яких здійснювалось нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № 24538 відображена у зведеній картці абонента, доданій до позовної заяви, яка також містить інформацію про об'єми наданих послуг, суми нарахувань та здійснені відповідачами оплати. При цьому ОСОБА_1 є власницею житла, тому суд першої інстанції має вирішити спір відповідно до правової позиції, що міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року у справі № 6-29503св13.

Відповідачі рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання заперечень на апеляційну скаргу не скористалися.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

05 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що КП «Харківводоканал» надавало послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_1.

На ім'я власника ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № 24538, яка зареєстрована за вказаною адресою з 29 квітня 2009 року. Також у квартирі, окрім власника, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 - з 25 березня 2009 року по 30 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 - з 22 липня 2009 року по 20 червня 2017 року, син ОСОБА_4 - з 16 грудня 2009 року по 06 листопада 2013 року, ОСОБА_5 - з 18 лютого 2010 року по 23 квітня 2014 року, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» Дільниця № 12 (а. с. 12).

У зв'язку з несплатою відповідачами комунальних послуг квартири утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2004 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 8 994 грн. 19 коп. (за послуги з централізованого водопостачання) та за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 4 254 грн. 52 коп. (за послуги з централізованого водовідведення), індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 1 877 грн. 20 коп., три відсотки річних в розмірі 348 грн. 92 коп.

Судовим наказом Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 009 грн. 14 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року заяву ОСОБА_7 - представника ОСОБА_4 про скасування судового наказу задоволено, судовий наказ від 20 вересня 2016 року скасовано (а. с. 4).

В заяві про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2018 року ОСОБА_2 просив застосувати строк позовної давності (а. с. 42-43).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності починається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України (в редакції, чинній на час видання наказу) є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом П ЦПК України 2004 року, перериває перебіг позовної давності.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й інші послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно зі статтею 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Ураховуючи викладене, заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення підлягає стягненню з відповідачів за період з 20 вересня 2013 року по 30 вересня 2017 року.

Разом з тим, заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» стягнута заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 6 872 грн.24 коп. за період з 01 грудня 2013 року по 31 січня 2017 року, які надавались до квартири АДРЕСА_1.

Крім того, в серпні 2017 року ОСОБА_6 - представник ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до КП «Харківводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії, а саме - здійснити перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою вказаного житла. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова в складі судді Шмадченко С.І. від 10 серпня 2017 року у цивільній справі за даним позовом відкрито провадження (а. с. 61-68).

В заяві про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2018 року ОСОБА_6 - представник ОСОБА_4 зазначає, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року скасовано, розгляд справи призначено на 20 березня 2018 року, а справа за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до КП «Харківводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії об'єднана з позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 6 872 грн.24 коп. Доказів того, що за наслідками розгляду цих позовів ухвалено відповідне рішення, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції. Без з'ясування цих обставин суд позбавлений можливості визначитись з розміром заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за даним позовом.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини 3 статті 2 ЦПК України).

За правилами частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 43 ЦПК України учасник справи зобов'язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до частин першої, п'ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вказаних положень, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за період з 01 листопада 2004 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 8 994 грн. 19 коп. (за послуги з централізованого водопостачання) та за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 4 254 грн. 52 коп. (за послуги з централізованого водовідведення).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом ухвалено рішення з формальних міркувань на висновки суду не впливають, обмежуються посиланням на загальні норми законодавства щодо сплати заборгованості за послуги з централізованого водовідведення та водопостачання та зводяться до необхідно переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Посилання на те, що спір підлягає вирішенню відповідно до правової позиції, що міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року у справі № 6-29503св13, є безпідставним. За правилами частини першої статті 417 ЦПК України обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи є вказівки, що містяться в постанові касаційної інстанції. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ на даний час не є судом касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягаэ, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова