Справа № 348/674/18
Провадження № 22-ц/4808/65/18
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д. В.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Надвірнянського районного суду, постановлену в складі судді Флоряк Д.В. 20 квітня 2018 року в м. Надвірній, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживача, повернення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

03.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про захист прав споживача, повернення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 12.02.2017 року через інтернет-магазин замовив у відповідача 40 пар (5 ящиків по 8 пар) кросівок виробництва Турція на загальну суму 17 664 грн, які було повністю сплачено продавцю. 24.02.2017 року при огляді отриманого товару виявлено, що він неналежної якості, має брак та ознаки фальсифікованого, оскільки його виробником зазначено В'єтнам, а не Турцію, як було вказано відповідачем. Повідомивши про це останнього повернув йому товар та просив повернути кошти. Вважав, що відповідачем порушено умови укладеного договору купівлі-продажу щодо якості товару, його права як споживача, а також завдано моральну шкоду, яку оцінює в 3 000 грн. З цих підстав просив стягнути з ОСОБА_1 сплачені кошти за товар - кросівки в розмірі 17 664 грн та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 20 квітня 2018 року відкрито провадження в даній справі.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом правил підсудності. Просить ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Обґрунтовуючи вибір суду для розгляду позову позивач зіслався на те, що даний спір підпадає під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», а тому може бути розглянутий судом за його як споживача зареєстрованим місцем проживання чи перебування, тобто Надвірнянським районним судом.

Однак, в зазначений період часу ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець займався підприємницькою діяльністю, зокрема торгував взуттям. Наведена обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також даними переписки з адміністрацією торговельного веб-майданчика Prom.ua, в якій позивач посилається на наявність у нього інтернет-сайту для продажу товарів. Аналогічно, придбання оптом 40 пар кросівок (різного розміру) доводить той факт, що вказаний товар придбано ним не для особистих споживчих потреб, а з метою продажу.

З огляду на це вважав, що позивач не підпадає під визначення споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Більше того, позов заявлено до нього не як до суб'єкта господарювання, а як до фізичної особи, що також виключає застосування цього закону. Враховуючи, що заявлені вимоги не підпадають під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», він не мав права вибору суду для подання позову. Відтак, позовна заява могла бути подана лише за місцем проживання відповідача. З цих же підстав ОСОБА_2 не звільнено від сплати судового збору.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 не скористався.

Згідно із абзацом третім пункту 3 розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пунктом 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжували здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Івано-Франківської області, враховуючи положення ч.6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у частині виконання рішень про утворення судів та п. 3 ч.1 ст. 31 ЦПК України дану справу передано до розгляду Івано-Франківському апеляційному суду.

В засідання апеляційного суду апелянт не з'явився будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відтак, відповідно до ст. 372 ЦПК України перешкод розглядові справи у його відсутності не встановлено.

Представник позивача ОСОБА_3 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява віднесена до предметної, суб'єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Надвірнянського районного суду.

Такий висновок місцевого суду ґрунтується на нормах закону та відповідає матеріалам справи. А тому апеляційний суд погоджується з ним виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним положеннями ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас ст. 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Зокрема, ч. 5 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як фізична особа звернувся до ОСОБА_1 про стягнення сплачених за товар коштів у сумі 17 664,00 грн та відшкодування моральної шкоди у сумі 3 000,00 грн. При цьому зазначав, що спір відноситься до категорії справ про захист прав споживачів, тому позовні вимоги обґрунтовував також положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15), що територіально відноситься до юрисдикції Надвірнянського районного суду.

А отже, ОСОБА_2 скористався своїм процесуальним правом щодо вибору суду для пред'явлення позову, звернувшись до Надвірнянського районного суду за зареєстрованим місцем проживання.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не підпадає під визначення споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ним придбано оптом 40 пар кросівок (різного розміру) не для особистих споживчих потреб, а з метою продажу не заслуговують на увагу. Питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин вирішує суд під час ухвалення рішення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалено місцевим судом з додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду від 20 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2018 року.