Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 761/16840/17

провадження № 61-44132ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва

від 13 листопада 2017 рокупозовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 381 401,40 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 1 млн 504 тис. 200 грн 71 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 листопада

2017 року було визнано неподаною та повернуто.

У вересні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга подана до Верховного Суду 13 вересня 2018 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 21 вересня 2018 року визнано наведені ОСОБА_4 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме навести інші підстави для поновлення строку. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначивши при цьому інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У клопотанні ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження, наводячи інші підстави для поновлення строку, посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки він не мав змоги цікавитися розглядом справи з червня 2018 року у зв'язку з хворобою матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, для підтвердження чого надає докази.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявниками пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою, другою та третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить

1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпуктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить

150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, апеляційний суд вірно виходив із того, що недоліки, зазначені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2018 року, усунуто частково, оскільки судовий збір за подання касаційної скарги було сплачено не в повному обсязі.

Посилання касаційної скарги на неврахування апеляційним судом статті

129 Конституції України, положень статті 6 Конвенції прав захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського Суду з прав людини щодо доступу до правосуддя, безпідставне, оскільки практика Європейського суду з прав людини щодо застосування

статті 6 Конвенції прав захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури та це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Крім того, доводи касаційної скарги щодо залишення клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору без розгляду та не розглянуто судом по суті є безпідставними, оскільки клопотання було не підписано, а відповідно до частини восьмої статті 43 ЦПК України якщо документиподаються учасникамисправи досуду абонадсилаються іншимучасникам справив паперовійформі, такідокументи скріплюютьсявласноручнимпідписом учасникасправи (йогопредставника).

Таким чином, апеляційним судом обґрунтовано, повно та всебічно досліджено апеляційну скаргу та визначено необхідність її повернення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 червня

2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк