Справа № 310/7482/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між їх товариством та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір №50009541 від 03.07.2013р., відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 254560,80 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 31200,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW модель Tiguan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1984 куб.см., рік випуску - 2013, а відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту. Крім того, ними було надано відповідачеві Додатковий кредит у сумі еквіваленту 10530,00 доларів США в українських гривнях, що на дату укладання договору становило 85914,25 грн.. Цільове призначення Додаткового кредиту - сплата страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору. Відповідно до положень п.1.3.1. Загальних умов, що становлять невід'ємну частину договору, відповідач зобов'язався здійснювати щомісячні платежі відповідно до Графіку погашення. Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем, визначено відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі. В свою чергу, керуючись п. 1.6. Умов кредитування, в якому вказано про те, що виконання зобов'язання за договором забезпечується заставою майна, між Сторонами був укладений Договір застави транспортного засобу № 50009541 від 12.07.2013р., за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу транспортний засіб - автомобіль марки VW модель Tiguan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1984 куб.см., рік випуску - 2013. Згідно з п.1.4.2. та п.п.2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення Кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі виставленого рахунку. Період нарахування процентів починається з першого календарного

дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» відповідно до Графіку погашення кредиту. Відповідно до п.3.2.1. Умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (або його частини) з повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць позивач має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав. Тому, у зв'язку із неналежним виконанням умов договору відповідачем вони, використавши всі можливі досудові способи стягнення заборгованості та збитків за договором, були змушені звернутися до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору №50009541 від 03.07.2013 року. За результатами розгляду справи судом 06.09.2016 р. було ухвалено рішення у справі № 310/9979/15-ц, згідно з яким позовні вимоги було задоволено в розмірі 659975,35 грн., в тому числі було ухвалено стягнути з відповідача основну суму заборгованості за Договором, яка складається з: загальна сума заборгованості за кредитом - 544236,33 грн., штраф - 54189,67 грн., пеня - 2493,92 грн., 3% річних - 6327,85 грн., інфляційні витрати - 13172,15 грн., основна сума додаткового кредиту - 33794,96 грн., пеня за додатковим кредитом - 1249,05 гри., а також 3% річних за додатковим кредитом - 374,72 грн., інфляційні витрати - 4136,70 грн.. Таким чином вважають, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що розмір основного боргу з неповернутої суми кредиту відповідача становить 544236,33 грн., що складається з заборгованості за несплаченими щомісячними платежами січня-березень 2015 р. у сумі 40667,53 грн., дострокове повернення кредиту у розмірі еквівалент 22450,12 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют - 21,599 грн./дол. США ПАТ «Креді Агріколь Банк» станом на 28.09.2015 р. (перед день написання позовної заяви) складає 484900,14 грн.; проценти за користування кредитними коштами (13.05.2015 - 19.09.2015) у розмірі 18668,66 грн.. Відповідач всупереч нормам чинного законодавства України рішення суду добровільно не виконав, заборгованість за договором не погасив. Також позивач зазначив, що в межах розгляду справи № 310/9979/15-ц не розглядалося питання щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами (сумою основного кредиту за Договором, яка підлягала достроковому поверненню) за період з 20.09.2015р. по 02.10.2017р., тому вони мають право на відшкодування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами (сумою основного Кредиту за Договором, яка підлягала достроковому поверненню) за період з 20.09.2015р. по 02.10.2017р., що розраховується наступним чином: згідно з умовами Кредитного договору №50009541 від 03.07.2013р. процентна ставка становить 9,9 %, виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає достроковому поверненню, становить 484900,14 грн., кількість днів прострочення сплати суми основного кредиту (строк користування кредитом) становить (20.09.2015р. - 02.10.2017р.) 744 днів, то розмір процентів за користування кредитними коштами становить: 484900,14*9,9%*744/360 = 99210,56 грн.. Крім того, оскільки станом на 02.10.2017 р. (дата складання цієї позовної заяви) сума основного кредиту становить 484 900.14 грн., то з відповідача підлягають до стягнення 3% річних та втрати від інфляційних процесів, а саме: за 391 день прострочення з 07.09.2016р. по 02.10.2017р. = 15623,08 грн.; а також враховуючи сукупний індекс інфляції 1,162 зростання боргу у зв'язку з інфляцією = 78553,82 грн.. Щодо основної заборгованості відповідача зі сплати Додаткового кредиту за Договором та враховуючи станом на день подання позову несплачені щомісячні платежі з його повернення з жовтня 2015 року по вересень 2017 року, то загальна сума складає - 107894,73 грн.. Також загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за Додатковим кредитом, складає 3192,07 грн., а загальна сума втрат від інфляційних процесів - 12055,27 грн.. Крім того, вони понесли витрати на правову допомогу, оскільки через дії відповідача були вимушені звернутися за правовою допомогою до ТОВ «Юридична фірма Вернер», вважають, що грошова сума має бути їм компенсована з урахуванням податку на додану вартість в розмірі 6000,00 грн.. Просили суд стягнути з відповідача на їх користь плату за користування кредитом за період з 20.09.2015р. по 02.11.2017р. у розмірі 99210,56 грн., 3% річних за кредитом в розмірі 15623,08 грн., інфляційні втрати за кредитом в розмірі

78553,82 грн., заборгованість за Додатковим кредитом за період з жовтня 2015р. по листопад 2017р. в розмірі 107894,73 грн., 3% річних за Додатковим кредитом в розмірі 12055,27 грн. та інфляційні втрати за Додатковим кредитом в розмірі 9528,30 грн., що разом складає 316529,53 грн., а також стягнути з відповідача на їх користь судові витрати.

Представники позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 19.03.2018р.) та ОСОБА_2 - (довіреність від 12.09.2018р.) - в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 (ордер ЗП № 947915) - позовні вимоги не визнав та надав письмовий відзив на позов, в якому зазначено, що позивачем в порушення вимог ЦПК України не було долучено до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором, в тому числі за відсотками із зазначенням відповідної методики розрахунку кредиту. Про наявність заборгованості по кредиту позивач зазначає виключно в тексті позовної заяви, яка відповідно до ст. 175 ЦПК України може містити зміст позовних вимог, а не бути доказом по справі, в тому числі наявної заборгованості по кредиту, яка може бути підтверджена лише розрахунком та бухгалтерськими документами. В порушення п. 2.3 Загальних умов кредитування, позивач не надав суду інформацію про розмір відсоткової ставки, яка діяла на момент подання позову, зокрема не надав інформації про розмір плаваючої ставки EURIBOR/LIBOR, яка згідно з умовами договору застосовується до спірних правовідносин. Замість цього розрахунок відсотків виконано за ставкою 9,99% річних, що не передбачено умовами договору. В порушення п.п. 1.3.1, 2.4 Загальних умов кредитування, позивач здійснив розрахунок заборгованості за відсотками не шляхом застосування відповідних еквівалентів іноземної валюти до платежів по кредиту, визначених в графіку погашення заборгованості, з використанням методу нарахування відсотків 30/360 (360 днів у році), а шляхом простого множення відсоткової ставки до еквіваленту тіла кредиту та множення на 365 днів у році, що суперечить матеріалам справи, та може бути застосовано лише для простих договорів позики, а не до кредитного договору, укладеного між сторонами. Оскільки умовами кредитного договору було погоджено погашення на користь кредитора процентів по кредиту, вимоги щодо стягнення 3% річних не підлягають задоволенню, є безпідставним та свідчить про намагання кредитора стягнути з позичальника подвійну суму процентів. Вважає недопустимим застосування ст. 625 ЦК України до суми в розмірі 484900,14 грн., яка не є вираженням грошового зобов'язання, враховуючи суму виданого кредиту в розмірі 254560,80 грн.. Також позивачем нараховано 3% річних за період в 391 день, що перевищує загальні строки позовної давності, та з цієї підстави позов повинен буди відхилений в порядку ч. 4 ст. 267 ЦК України, тому вимоги про стягнення 3% річних по кредиту є безпідставними. Також щодо стягнення інфляційних витрат з суми заборгованості, яка обрахована виходячи з еквівалентів іноземної валюти. Позивач прямо зазначає, що сума заборгованості за кредитом становить еквівалент 22450,12 дол. США, що становить 484900,14 грн. за курсом станом на 28.09.2015 р., таким чином, сума заборгованості за тілом кредиту є еквівалентом суми в іноземній валюті, що підтверджується матеріалами позову, а застосування інфляційних витрат до іноземних валют (або їх еквівалентів) не допускається. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників позивача та представника відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 03.07.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 50009541, за умовами якого відповідач отримала суму кредиту - 254560,80 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 31200,00 доларів США, та суму додаткового кредиту 85914,25 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 10530,00 доларів США, строком на 60 місяців, з цільовим призначенням для придбання автомобіля - марки VW модель Tiguan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1984 куб.см., рік випуску - 2013, та оплату страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору. Відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно з графіком погашення кредиту, що становить невід'ємну частину договору (а.с.13-16).

Також, як зазначив у судовому засіданні представник позивача та не заперечував представник відповідача, 29 вересня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті», у зв'язку з порушенням ОСОБА_4 умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, звернулося до суду з позовом про дострокове повернення одержаної суми кредиту та сплати нарахованих за ним процентів, в якому просили суд стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 29.09.2015р. зі ОСОБА_4, а саме: загальну сума заборгованості за кредитом 544236,33 грн., штраф 54189,67 грн., пеню 2493,92 грн., 3% річних 6327,85 грн., збитки 16200,00 грн., інфляційні витрати 16906,13 грн., основну суму додаткового кредиту 33794,96 грн., пеню за додатковим кредитом 1249,05 грн., 3% річних за додатковим кредитом 374,72 грн., інфляційні витрати 4165,43 грн., а всього - 679938,06 грн..

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року, позов задоволено частково, а саме: стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» в рахунок заборгованості за кредитним договором №50009541 від 03.07.2013р. в сумі 659975,35 грн., що складається з наступного: загальна сума заборгованості за кредитом 544236,33 грн., штраф 54189,67 грн., пеня 2493,92 грн., 3% річних 6327,85 грн., інфляційні витрати 13172,15 грн., основна сума додаткового кредиту 33794,96 грн., пеня за додатковим кредитом 1249,05 грн., 3% річних за додатковим кредитом 374,72 грн., інфляційні витрати 4136,70 грн..

Крім того, як зазначив представник позивача, і ці обставини не спростовані представником відповідача, ОСОБА_4 продовжує не виконувати свої зобов'язання за кредитним договором та не виконувати рішення суду від 06.09.2016 року.

У зв'язку з чим ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача плати за користування кредитом за період з 20.09.2015р. по 02.11.2017р. у розмірі 99210,56 грн., 3% річних за кредитом в розмірі 15623,08 грн., інфляційні втрати за кредитом в розмірі 78553,82 грн., заборгованість за Додатковим кредитом за період з жовтня 2015р. по листопад 2017р. в розмірі 107894,73 грн., 3% річних за Додатковим кредитом в розмірі 12055,27 грн. та інфляційні втрати за Додатковим кредитом в розмірі 9528,30 грн., що разом складає 316529,53 грн.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися

належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк ТОВ «Порше Мобіліті» використало своє право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив в цій частині позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті».

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена ч. 1 ст. 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та інших платежів, передбачених умовами кредитного договору, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії

договору змінився і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

За таких підстав, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням суду про стягнення заборгованості за кредитним договором указана в повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги до відповідача ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача підлягає стягненню 3% річних за кредитом в розмірі 15623,08 грн. та інфляційні втрати за кредитом в розмірі 78553,82 грн..

Також не обґрунтованими суд вважає вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., оскільки суду не надано доказів на підтвердження сплати такої суми.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню сплачений ними судовий збір у розмірі 4747,94 (платіжне доручення № 2583 від 05.10.2017р.) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1414,89 грн. (4747,94 х 29,8%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10-13, 19, 76-81, 259, 263-265ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» суму заборгованості за кредитним договором №50009541 від 03.07.2013 року в розмірі 94176 (дев'яносто чотири тисячі сто сімдесят шість) грн. 90 коп., з яких: 15623,08 грн. - 3% річних від суми простроченої основної заборгованості за період з 07.09.2016 по 02.10.2017 року, 78553,82 грн. - інфляційні втрати від суми простроченої основної заборгованості за період з 07.09.2016 по 02.10.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» понесені ними судові витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1414 (одна тисяча чотириста чотирнадцять) грн. 89 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», місцезнаходження: м. Київ, пр. Павла Тичини,1В, офіс «В»; .

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2018 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян