ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м.Суми

Справа №592/10327/18

Номер провадження 22-ц/788/1685/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

сторони:

заявник ОСОБА_1,

боржник Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,

розглянув у приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену у складі судді Корольової Г.Ю. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

02 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (далі ПАТ «Сумське МНВО») на його користь 10 370 грн. 50 коп. за виконану роботу та 176 грн. 20 коп. на відшкодування сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 28 грудня 2016 року між ним та ПАТ «Сумське МНВО» було укладено договір підряду №9/16001934, відповідно до умов якого він взяв на себе зобовязання виконати процес сушки деревини в сушильних установках, підтримувати температурний режим, усувати недоліки в процесі роботи, а ПАТ «Сумське МНВО» прийняти роботу та сплатити її вартість не пізніше 10 днів від дати підписання акту прийняття-передачі виконаних робіт. 29 червня 2017 року між ними було укладено договір підряду за №9/1700759. ПАТ «Сумське МНВО» не виконало взяті на себе зобовязання, прийнята робота за договорами підряду була оплачена частково, на даний час за період з січня по липень 2017 року розмір заборгованості становить 10 370 грн. 50 коп.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, заяву направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. У своїх доводах вказує на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу, помилково виходив з того, що ним була заявлена вимога про стягнення невиплаченої заробітної плати (п. 1) ч. 1 ст. 161 ЦПК України), в той час коли він просить стягнути заборгованість за договором підряду (п. 7) ч. 1 ст. 161 ЦПК України). Зазначає, що заява була подана у відповідності до вимог ст. 163 ЦПК України, а при видачі судового наказу, суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява була подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме не надано довідки про розмір заборгованості по заробітній платі, посвідчену належним чином. Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

У відповідності до приписів ст.ст. 160, 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені в ст. 163 ЦПК України. Зокрема, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За змістом п. 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 просить стягнути заборгованість за договорами підряду від 28 грудня 2016 року та від 29 червня 2017 року (п. 7) ч. 1 ст. 161 ЦПК України), а не про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати(п. 1) ч. 1 ст. 161 ЦПК України), як помилково зазначив суд.

ОСОБА_1, на підтвердження заявлених вимог, до заяви про видачу судового наказу додані договори підряду та акти приймання-передавання робіт згідно договорів підряду за спірний період, які підписані сторонами договору, із зазначенням погодженої суми, що підлягає виплаті.

Таким чином, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу заявником була подана із дотриманням вимог ст. 163 ЦПК України, оскаржувану ухвала, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року в даній справі скасувати, а справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» суми боргу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

ОСОБА_2