Справа № 369/9009/18
Провадження №2-н/369/607/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16.08.2018 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Дубас Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та її матері, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, -

ВСТАНОВИЛА:

26.07.2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та її матері, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Тому суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на матір дитини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною не передбачено ст.. 161 ЦПК України та підлягає відмові у видачі судового наказу.

Заява в частині стягнення аліментів на утримання дитини не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заявником в порушення вимог ЦПК не надано документ, що підтверджує місце проживання дитини з матір'ю, та те що дитина знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього кодексу.

Керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та її матері, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, однак відмова з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення через Києво-Святошинський районний суд Київської області в порядку, визначеному ст. 354- 356 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст.. 261 ЦПК України.

Суддя Т.В.Дубас