АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 622/762/15-ц

Провадження № 22-ц/790/4515/18

19 вересня 2018 року

м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., ОСОБА_1

за участю секретаря Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Укрсиббанк»

відповідач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія»

вдповідач Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України

третя особа ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року(суддя Кочнєв О.В.) по справі № 622/762/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про зобовязання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення №579 Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_5 про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень зазначає, що 25 жовтня 2006 року між ним та АКІБ УкрСиббанк укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0, відповідно до умов якого Банком надано кредит в сумі 35501,00 швейцарських франків з оплатою процентів та комісії в порядку і на умовах, визначених вказаним договором строком до 25 жовтня 2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ним, ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 25 жовтня 2006 року № 52949. Також він зобов'язаний передати Банку рухоме майно: транспортний засіб - автомобіль SKODA Super B, державний номер НОМЕР_1.

Станом на 24 січня 2011 року ним по кредитному договору належно виконане зобовязання з погашення основної суми (тіла) кредиту.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2012 року з нього та ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за кредитним договором сумі 108 475,69 грн.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 25 жовтня 2006 року.

У травні 2015 року ним отримано Витяг № 46888435 від 28 квітня 2015 року про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна змін, що стосуються вилучення обтяжувача: АКІБ «УкрСиббанк» та додання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо його автомобілю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Довіра та гарантія» про заміну стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Довіра та гарантія».

Вважає зобовязання щодо обтяження належного йому транспортного засобу - автомобіля марки «SKODA SUPER B» припиненими.

Просить зобовязати ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України припинити обтяження, зняти заборону відчуження та виключити (скасувати) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційна запис N° 3955568 від 28 квітня 2015 року на належний йому транспортний засіб - автомобіль марки «SKODA SUPER B», рік випуску: 2006, колір чорний, державний номер НОМЕР_2. виключити відповідне обтяження, дозволивши вільно розпоряджатися належним йому транспортним засобом, оскільки вказане обтяження суперечить вищевказаному судовому рішенню та обмежує його права.

Ухвалою суду від 25 липня 2017 року первинного відповідача відділення №579 ПАТ «Укрсиббанк» замінено на ПАТ «Укрсиббанк» та залучено до участі у справі співвідповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Відповідачі ОСОБА_3 акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не зявились.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що постановлення ухвали Київського районного суду м. Харкова не є підставою для припинення обтяження, а є лише підставою для відмови у заміні сторони виконавчого провадження.

Договір факторингу, який був підставою для внесення даних до державного реєстру обтяжень рухомого майна, недійсним повністю або частково не визнавався, порушень законодавства під час внесення відповідного запису реєстратором встановлено не було, а тому підстав для зняття заборони не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що з часу ухвалення заочного рішення від 27 вересня 2012 року Банком не надано доказів звернення до виконання, отримання виконавчих листів та відкриття виконавчого провадження.

Вважає, що боргові зобовязання перед ПАТ «Укрсиббанк» і ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

«ФК «Довіра та гарантія» не є належним правонаступником ПАТ «Укрсиббанк», а останній за договором факторингу не має відносин до боржників, то наявні підстави для скасування обтяження на майно.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що підстав для зняття заборони та скасування запису про обтяження майна не вбачається.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 25 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та АКІБ УкрСиббанк укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0, відповідно до умов якого Банком надано кредит в сумі 35501,00 швейцарських франків з оплатою процентів та комісії строком 84 місяці.

Виконання кредитного договору забезпечено договором поруки № 52949, поручитель ОСОБА_5, та заставою рухомого майна -транспортний засіб - автомобіль SKODA Super B, державний номер НОМЕР_1.

На виконання умов договору внесено відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обтяження автомобілю.

20 квітня 2015 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу, за яким Банк відступив право вимоги за договором кредиту, укладеним з ОСОБА_2

28 квітня 2015 року замінено у реєстраційному записі 39555568 первісного обтяжувача ПАТ «Укрсиббанк» на наступного обтяжувача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

16 травня 2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» укладено договір факторингу, за яким останній набув право вимоги до боржника ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов'язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов'язання» розділу І книги п'ятої «Зобов'язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

Згідно ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом.

Відповідно до ст. 42,43, 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом пяти днів зобовязаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обовязку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 посилається на те, що ним належно виконано зобовязання з погашення кредиту та відсотків, між тим обтяжувачем запис не скасовано.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в суді першої інстанції категорично заперечує щодо відсутності заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2012 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 12484,07 швейцарських франків.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував щодо наявності рішення суду про стягнення заборгованості. Пояснював, що кошти ним сплачувались в доларах та згідно його рахунку у нього наявна переплата.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Довідки від стягувача щодо відсутності заборгованості у ОСОБА_2 ані від Банку, а ні від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» чи їх правонаступника ним не надано.

Пояснити підстави відмови щодо надання такої довідки, якщо заборгованість дійсно відсутня, ОСОБА_2 не міг.

Посилання позивача на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2015 року, якою ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відмовлено у заміні стягувача з ПАТ «Укрсиббанк» не є доказом відсутності заборгованості.

За даної ухвали вбачається, що підставою відмови була відсутність доказів щодо отримання виконавчих листів стягувачем та відкриття виконавчого провадження. Між тим, данні обставини не свідчать щодо відсутності заборгованості за кредитним договором та про припинення зобовязань за ним.

За таких обставин доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_1