Провадження № 2/127/3503/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря Конецул О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов мотивований тим, що 22.11.2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 10000 доларів США як позику з умовою їх повернення до 20.12.2013 року.

Пункт 6.1 договір позики встановлює, що даний договір укладається за згодою дружини позичальника ОСОБА_3, про що остання ставить підпис в договорі позики та підтверджує, що кошти необхідні для потреби сімї.

Також пунктом 6.2 договору позики зазначено, що позичальник підтверджує, що отримані кошти підуть на потреби сімї.

Позивач зазначає, що оскільки договір позики укладений за згодою дружини ОСОБА_2, а відтак кошти отриманні її чоловіком у борг є спільною сумісною власністю подружжя, та відповідачі підтвердили, що кошти потрібні для інтересів сімї, то ОСОБА_3 має нести солідарну відповідальність у відповідності до ст. 541 ЦК України.

Пунктом 4.2 договору позики встановлено, що позика повертається позичальником шляхом передачі позикодавцю готівкою грошових коштів в сумі зазначеній в даному договору. Повернення коштів має відбуватись за місцем проживання позикодавця.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо повернення отриманих грошових коштів, однак останні усіляко уникають розмов.

Пунктом 5.1. договору позики передбачено, що у разі несвоєчасного повернення основної суми боргу Позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 36% річних від простроченої суми.

Відповідач ОСОБА_4 відповідно до договору поруки від 22.11.2013 року. укладеного між ним та позивачем ОСОБА_1, поручився перед позивачем ОСОБА_1 відповідати як солідарний боржники у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобовязань за договором позики у разі несвоєчасної сплати Позичальником суми позики та процентів, індексу інфляції, 36% річних.

У визначені строки та на день звернення до суду борг повернутий не був.

У звязку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу за договором позики від 22.11.2013 року в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 14.12.2016 рік еквівалентно 541273,44 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 261088,20 грн.; 36% річних 10731,44 доларів США, що еквівалентно 280185,24 грн.; стягнути з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 на користь позивача 20731,44 доларів США, що станом на 14.12.2016 рік еквівалентно 541273,44 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 261088,20 грн.; 36% річних 10731,44 доларів США, що еквівалентно 280185,24 грн.; стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу у розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 14.12.2016 рік еквівалентно 541273,44 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 261088,20 грн.; 36% річних 10731,44 доларів США, що еквівалентно 280185,24 грн. Також просить стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 22.11.2013 року в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 10.03.2017 року еквівалентно 557854,69 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 269086,32 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 288768,37 грн. Стягнуто з ОСОБА_3, солідарно з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 10.03.2017 року еквівалентно 557854,69 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 269086,32 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 288768,37 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 10.03.2017 року еквівалентно 557854,69 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 269086,32 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 288768,37 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5412,73 грн. а також витрати, повязанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 630,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2017 року в цивільній справі № 127/26830/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики скасоване та призначено до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, надавши суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за договором позики. Відзив мотивований тим, що в своїх позовних вимогах, позивач вказує на те, що відповідно до п. 6.1 договору позики, даний договір укладається за згодою дружини позичальника (відповідача ОСОБА_3О.), про що остання ставить підпис на договорі та підтверджує, що кошти необхідні для потреби сімї, а відтак обовязок щодо повернення позики відповідачі несуть в солідарному порядку, оскільки позичались за час перебування їх у шлюбі. Проте, позивачем не доведено, що отриманні відповідачем ОСОБА_2 грошові кошти були використанні в інтересах сімї, а саме по собі посилання на цей факт в договорі не є належним доказом. Також представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6, зазначає, що 09.10.2013 року на адресу Шаргородського районного суду надійшов обвинувальний акт, складений старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 та затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів спец розділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_8, з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 від 24.07.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. На прохання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ОСОБА_2 було укладено договори на представлення інтересів обвинувачених з адвокатом ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_6 зазначає, що позивач знав з якою метою відповідач позичав кошти, більше того, він знав захисників обвинувачених. Також остання зазначає, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики, за змістом яких ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в іноземній валюті 10000,00 доларів США, застосувати до таких грошових зобовязань положення закону в частині нарахування індексу інфляції, який регулює порядок сплати боргу, визначеного у гривнях.

Відповідач ОСОБА_12 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки та публікацію оголошення на сайті Вінницького міського суду Вінницької області.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, однак повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.11.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно умов якого відповідач ОСОБА_2 отримав кошти в сумі 10000,00 доларів США як позику (п. 1.1), з умовою їх повернення до 20.12.2013 року (п. 3.1).

Отримання відповідачем ОСОБА_2 позики в сумі 10000,00 доларів США також підтверджується особисто написаною ним та підписаною розпискою.

На день звернення позивача з даним позовом відповідачі кошти не повернули, в даний час добровільно повертати гроші не бажають.

Встановленим фактам відповідають зобов'язальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ч. 2 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В установлений строк відповідачі не виконали своє зобов'язання, тим самим порушив вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 5.1. договору позики передбачено, у випадку, коли позичальник не поверне суму позики в строк, обумовлений п. 3.1 цього договору, він зобовязаний сплатити суму боргу відповідно до ст. 625 ЦК України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також 36 відсотків річних від простроченої суми.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 щодо неправомірності нарахування 36% річних в доларах США за відповдіний період не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільк представник відповідача неправомірно ототожнив їх з інфляційними втратами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А отже, нормами ст. 625 ЦК України передбачено окремо нарахування інфляційних втрат та окремо проценти, розмір яких в даному випадку встановлений договором. Вимог про стягнення інфляційних втрат позивачем ОСОБА_1 заявлено не було.

Також остання вказує, що відповідач ОСОБА_2 кошти не спрямував в інтересах сімї, а відтак його дружина ОСОБА_3 не несе з ним відповідальності.

Як зазначалося вище, 22.11.2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 10000 доларів США як позику з умовою їх повернення до 20.12.2013 року.

Пункт 6.1 договір позики встановлює, що даний договір укладається за згодою дружини позичальника ОСОБА_3, про що остання ставить підпис в договорі позики та підтверджує, що кошти необхідні для потреби сімї.

Також пунктом 6.2 договору позики зазначено, що позичальник підтверджує, що отримані кошти підуть на потреби сімї.

Відповідач ОСОБА_3 являючись дружиною відповідача ОСОБА_2 погодилася з умовами договору позики та підтвердила, що кошти отримані за її згодою та необхідні для потреби сімї, про що ОСОБА_3 поставила свій підпис в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір. Укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Оскільки договір позики укладений за згодою дружини ОСОБА_2 ОСОБА_3, а відтак кошти, отриманні у борг чоловіком є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач ОСОБА_3 несе солідарну відповідальність у відповідності до вимог ст. 541 ЦК України за виконання зобовязань за договором позики її чоловіком ОСОБА_2

Також, 22.11.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 поручився у межах, встановлених даним договором, відповідати перед кредитором за своєчасне і повне виконання грошових зобовязань боржником ОСОБА_2 за договором позики від 22.11.2013 року (п. 1.1).

У разі невиконання боржником зобовязань за основним договором поручитель відповідає перед кредитором солідарно відносно до боржника (п. 2.1). Поручитель відповідає перед кредитором по зобовязаннях боржника в повному обсязі: за повернення суми отриманої позики в розмірі 10000,00 доларів США, нарахованих процентів, індексу інфляції та 36% річних (п. 2.2).

Пунктом 6.1 Договору поруки передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання боржником своїх зобовязань за основним договором в тому числі при пролонгації основного договору, а також до повного виконання своїх зобовязань кредитором перед поручителем, та поручителем перед кредитором.

У визначені строки та на день розгляду справи судом борг позичальником не був повернутий, що учасниками не оспорюються.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання; у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України.

Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 на одержання коштів для отримання правової допомоги в межах кримінального провадження взагалі є безпідставними та такими, що не мають відношення до цивільної справи. Одержання коштів у сумі 10000,00 доларів США ОСОБА_2 від ОСОБА_1 на укладення договорів на представлення інтересів обвинувачених відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з адвокатами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та те, що кошти були використанні не в інтересах сімї, нічим не підтверджено.

Звертаючи до суду з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яку обраховував в національній валюті, виходячи з офіційного курсу валют станом на 14.12.2016 року.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення суду.

За викладених обставин, стягненню підлягає сума 20731,44 доларів США, що еквівалентна з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день розгляду справи (1 долар США / 2821.3097 грн.) що становить 584898,13 грн.

Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по сплаті заборгованості за договором позики, що становить 20731,44 доларів США, що станом на 25.10.2018 року еквівалентно 584898,13 грн. яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 282130,97 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 302767,16 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Поряд з цим, Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 35, 36 постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача 5412,73 грн. судового збору.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 553, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 178, 191, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 22.11.2013 року в розмірі 20731 (двадцять тисяч сімсот тридцять один) долар США 44 центи, що станом на 25.10.2018 року еквівалентно 584898 (пятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот девяносто вісім) гривень 13 копійок, яка включає в себе: основний борг 10000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 282130 гривень 97 копійок; 36% річних в розмірі 10731 долар США 44 центів, що еквівалентно 302767 гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 20731 (двадцять тисяч сімсот тридцять один) долар США 44 центи, що станом на 25.10.2018 року еквівалентно 584898 (пятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот девяносто вісім) гривень 13 копійок, яка включає в себе: основний борг 10000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 282130 гривень 97 копійок; 36% річних в розмірі 10731 долар США 44 центів, що еквівалентно 302767 гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 20731 (двадцять тисяч сімсот тридцять один) долар США 44 центи, що станом на 25.10.2018 року еквівалентно 584898 (пятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот девяносто вісім) гривень 13 копійок, яка включає в себе: основний борг 10000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 282130 гривень 97 копійок; 36% річних в розмірі 10731 долар США 44 центів, що еквівалентно 302767 гривень 16 копійок.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5412 (пять тисяч чотириста дванадцять) гривень 73 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: м. Вінниця, просп. Космонавтів, 58/75.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області, вул. Пролетарська, 63.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1/11.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, адреса: м. Вінниця, вул. Шевченка, 6/24.

Суддя