Номер провадження: 22-ц/785/5544/18
Номер справи місцевого суду: 495/8668/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2018 року, ухваленого суддею Прийомовою О.Ю.,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, змінивши 15.02.2018 року підставу та предмет позову просила суд: стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, з моменту подачі позову до 31.08.2018 року у розмірі 2636 грн., з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року у розмірі 2787 грн., з 01.09.2019 року по 31.08.2020 року у розмірі 2946 грн., з 01.09.2020 року і до досягнення дитиною 23-річного віку, але припинити виплати в день завершення навчання 3074 грн. щомісячно, стягнути з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на утримання повнолітньої ОСОБА_4 у розмірі 510 грн. одноразово та надалі в твердій грошовій сумі по 200 грн. у місяць, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Свої позовні вимоги ОСОБА_2обґрунтовувала тим, що у неї на утриманні знаходиться їх спільна з відповідачем дочка ОСОБА_4, яка є студенткою, з денною формою навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 року. Позивач зазначала, що за навчання доньки за навчальний 2017-2018 роки вона сплатила кошти у розмірі 13990 грн., також нею було сплачено за проживання дочки у гуртожитку за 6 місяців у розмірі 2580 грн. Річна вартість проживання у гуртожитку складає 6084 грн. Крім зазначених витрат дитині ще також необхідно харчуватись, одягатись, також необхідно витрачати кошти на проїзд, підручники, навчальні посібники, канцтовари, предмети гігієни та інші витрати студента. Також дитині необхідно періодично здійснювати медичне обстеження та лікування. ОСОБА_2зазначала, що витрати на навчання доньки збільшуються з кожним роком, тому вона вважала за необхідне визначити розмір аліментів за кожен рік окремо та що згідно наданого нею розрахунку стягнути з відповідача 1/2 частину витрат. Також позивач зазначала, що на момент досягнення повноліття їх дитини відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів на суму 4718,38 грн., яка відповідачем не погашена. ОСОБА_2 звертала увагу суд на те, що вона є інвалідом 3 групи, не має власного житла і разом з чоловіком має на утриманні ще одну неповнолітню дитину.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_4, яка продовжує навчання, починаючи з 26.01.2018 року у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, на період навчання дитини, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 року і до закінчення строку навчання дитини, тобто до 30.06.2021 року включно. У задоволені інших позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 466,20 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що визначений судом розмір аліментів, які підлягають стягненню, складає майже 50-60% його заробітної плати, що перевищує встановлені законодавством обмеження. Крім того зазначає, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не було враховано, те, що на утримання квартири відповідачу надано субсидію та інше коштовне майно у нього відсутнє, не було враховано погіршення стану його здоров'я та те, що на утриманні у нього є неповнолітня дитина. Також відповідач зазначав, що судом не враховано те, що він ніколи не ухилявся від утримання доньки та не враховано факт пропонування ним Мирової угоди, за якою він брав на себе обов'язок оплати навчання дочки за аналогічною спеціальністю у навчальному закладі, де він працює.

Рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої ОСОБА_4 ніким не оскаржено, а тому апеляційному перегляду не підлягає.

Сторони у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 засобами електронного зв'язку надав до суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку зі становим його здоров'я, однак жодних належних доказів погіршення стану здоров'я, яке унеможливлює участь його у судовому засіданні, відповідачем не було надано, у зв'язку з чим, враховуючи тривалість розгляду справи та вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду в повній мірі не відповідає.

Частково задовольняючи позов та стягуючи аліменти у розмірі 1500,00 грн., суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року є повнолітньою (а.с. 6-8).

На підставі виконавчого листа, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 16.01.2012 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягувались аліменти на доньку - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.02.2001 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 13).

11.08.2017 року наказом № 574-03 ОСОБА_4 зараховано на денну форму навчання до 1 курсу Одеської національної академії харчових технологій. Запланований термін закінчення навчання за ОКР «Бакалавр» згідно довідки-повідомлення від 28.08.2017 року з Одеської національної академії харчових технологій - 30.06.2021 рік (а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору № 499 від 11.08.2017 року про надання освітніх послуг між Одеською національною академією харчових технологій та фізичною особою ОСОБА_4, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 77500 грн., виходячи з наступного: 1 курс - 13990 грн.; 2 курс - 17600 грн., 3 курс - 21410 грн., 4 курс - 24500 грн.

Позивач змінила прізвище у зв'язку із повторним укладанням шлюбу 11.08.2004 року. У новому шлюбі має ще одну дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 27)

Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_2 № НОМЕР_1, вона дійсно є інвалідом 3 групи з дитинства. Позивач незадовільний стан свого здоров'я підтверджує медичними висновками наявними в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має трикімнатну квартиру (згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно) та здатен сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання у визначеному у позові розмірі.

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання.

Згідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Районним судом встановлено, що 05.11.2004 року ОСОБА_7 повторно одружився, та від нового шлюбу має доньку ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 55-56)

В обґрунтування незадовільного стану свого здоров'я відповідач надав до матеріалів свого заперечення епікриз з історії хвороби № 6268, висновок комп'ютерної томографії № 6231, довідку про гостроту зору та акт № 972. Також матеріали справи містять повідомлення про призначення субсидії на ЖКП ОСОБА_3

Згідно довідок про заробітну плату ОСОБА_3 вбачається, що його основним місцем роботи станом на 2016-2017 роки була філія «Білгород-Дністровський економіко-правовий коледж» Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», де він працював викладачем та із заробітної платні здійснювались відрахування. Середня заробітна платня є досить невисокою.

У період з 19.09.2016 року по 30.06.2017 року, та в період з 04.09.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 рр. ОСОБА_3 працював в державному навчальному закладі «Білгород-Дністровський професійний будівельний ліцей» викладачем за сумісництвом. Середня заробітна платня є досить невисокою. Аліменти із заробітної плати викладача ОСОБА_3 не утримувались.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а саме те, що у розумінні статті 199 СК України ОСОБА_3, який є батьком ОСОБА_4, яка навчається в Одеській національній академії харчових технологій, має обов'язок сплачувати аліменти на дитину, що продовжує навчання до досягнення нею 23-х річного віку за умови якщо він може надавати таку матеріальну допомогу, враховуючи заперечення та відзив на позовну заяву ОСОБА_3 про те, що він не заперечує надавати допомогу дитині у вигляді сплати аліментів у розмірі 466,20 грн, взявши до уваги матеріальне становище платника аліментів та стягувача аліментів, враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, а мати дитини не в змозі самостійно її утримувати, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, взявши до уваги вартість контракту навчання дитини в Одеській національній академії харчових технологій та проживання у гуртожитку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню та враховуючи характер даних правовідносин, необхідність максимального приближення рівності несення обов'язку щодо утримання дитини на обох батьків, суд вважав доцільним стягнути з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, на період навчання дитини, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 року і до закінчення строку навчання дитини, тобто до 30.06.2021 року включно, в іншій частині в задоволені вказаних вимог - відмовити, оскільки позивач в порушені вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України не надала доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої ОСОБА_4, яка продовжує навчання, однак при визначенні розміру аліментів прийшов до хибного висновку про їх розмір у сумі 1500,00 грн. виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Середній заробіток відповідача ОСОБА_3, підтверджений відповідними довідками, які містяться в матеріалах справи, та який зазначає відповідач у свої апеляційній скарзі, без урахування обов'язкових утримань, становить 3806,33 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (яка, у відповідності до ст.200 СК України підлягає застосуванню при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Колегія суддів, враховуючи те, що ОСОБА_4, на утримання якої призначається аліменти, є повнолітньою, вважає за необхідне застосувати встановлений ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум у 2018 році на працездатну особу: з 1 січня 2018 року - 1762 грн., з 1 липня 2018 року - 1841 грн., з 1 грудня 2018 року - 1921 грн.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи вищенаведене, матеріальний стан відповідача, стан його здоров'я, що на утриманні у нього є неповнолітня дитина та враховуючи вимоги ст. ст. 180, 181, 182, 184, 200 СК України, та з метою досягнення мети аліментного обов'язку, достатності та необхідності його для позивача, колегія суддів приходить до висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

Оскільки висновки районного суду в частині визначення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_3на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі ст. 376, ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України підлягає зміні зі зменшенням розміру стягуваних з ОСОБА_3аліментів з 1500,00 грн. до 1000 грн., який щорічно підлягає індексації відповідно до закону, та такий розмір стягуваних аліментів колегія суддів вважає розумним та таким, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та повнолітньої дитини.

Колегія суддів роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

У зв'язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2018 року в частині розміру присуджених до стягнення аліментів- змінити, визначивши розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 29.10.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева