Справа № 344/3252/18
Провадження № 2/344/2540/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.

за участі секретаря судового засідання Бухвак І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживача, стягнення не виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася з вказаним позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживача, стягнення не виплаченого страхового відшкодування, в обґрунтування якого зазначила, що 19.07.2017 року між позивачем та відповідачем укладено Договір страхування подорожуючих за кордоном серії МВ № 2764806. 01.01.2018 року в Швеції в м. Стокгольм з позивачем стався страховий випадок, а саме внаслідок падіння вона зламала руку, та була напралена в лікарню, де пройшла діагностування і отримала необхідну медичну допомогу. Медичні послуги, пов'язані з лікуванням перелому були повністю оплачені в розмірі 6800 шведських крон. Відразу після настання страхового випадку позивач повідомила свою маму, яка зв'язалась з Центром сервісної підтримки клієнтів Асистуючої компанії Страховика, та заявила про подію Страховикові. При цьому нею було надіслано електронною поштою всі необхідні докумети, які підтверджують наявність травми та оплату понесених витрат з оплати медичної допомоги в медустанові Швеції. Після прибуття в Україну позивач 01.02.2018 року звернулась до відповідача з письмовою заявою за виплатою страхового відшкодування. Однак листом від 16.02.2018 року відповідач повідомив, що згідно п. 3.5.4.40 частини «Б» договору, ним прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. При цьому зазначив, що страховик не визнає страховим випадком події якій стались із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов'язані з перебуванням, відпочинком на гірськолижному курорті, зайняття зимовими видами спорту на любительському рівні, якщо не було сплачено додатково премію та не було зазначено «Sport Class E» в «спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» Договору. Відмова відповідача є необґрунтованою та безпідставною, та поряд з тим, що відповідачем навіть порушено свої договірні зобов'язання в частині термінів виконання своїх обов'язків, є підтвердженням лише того, що відповідач свідомо порушує умови договору страхування з метою уникнення виплати страхового відшкодування. Перелом руки стався під час катання позивача в ковзанах на розважальному майданчику, що знаходився на одній із площ м. Стокгольм. Жодним зимовим видом спорту з використанням ковзанів позивач не займалась ні на професійному ні на любительському рівні, а тому така відмова віднести випадок, який стався з позивачем до страхових випадків є необґрунтованою. Зазначила, що сума страхового відшкодування 6800 шведських крон, що з урахуванням валютного курсу та витрат на банківський перевід склала 25763,96грн. На підставі наведеного просила суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму невиплаченого страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позову,оскільки позивачем не було сплачено додаткову премію та не було зазначено «Спорт Клас Е» в спеціальних умовах страхування.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач помилково вважає, що повинно було сплачено додаткову премію та не було зазначено «Спорт Клас Е», оскільки позивач не перебувала на гірськолижному курорті.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема зі здоров'ям. (ст. 4 Закону України «Про страхування»).

У відповідності до ст. 8 закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 1 Закону України «Про страхування», передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

19 липня 2017 року між сторонами був укладений Договір страхування подорожуючих за кордон № МВ 2764806, яким були передбачені всі істотні умови страхування, порядок здійснення страхових виплат та їх відповідальність за його невиконання або неналежне виконання (а.с.6, 28-35).

Так, згідно п. 2.4.1 частини «В» цього договору строк та місце дії договору страхування встановлюється за домовленістю страховика та страхувальника при укладанні договору страхування.

Відповідно до частини «А» вищевказаного договору страхування місцем дії цього договору є Шенгенська зона, а періодом страхування є проміжок часу з 20 серпня 2017 року по 03 вересня 2018 року, ліміт перебування за кордоном складає 320 днів.

Пунктом 1.4. частини «В» цього договору визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або вигодонабувачу (надати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору страхування.

Відповідно до п.3.1.1. частини «В» цього договору предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи, а саме, з непередбаченими медичними та додатковими витратами, що виникають у зв'язку з необхідністю отримання медичної та іншої допомоги, що передбачена даним договором страхування.

Пунктом 3.2.1. частини «В» цього договору, визначено, що страховим випадком за даним договором страхування в частині добровільного страхування медичних витрат вважаються медичні витрати та витрати, що з ними пов'язані, в залежності від програми страхування (додаток №1 до даного договору), на послуги, що надавались застрахованій особі при раптовому захворюванні та/або нещасному випадку, коли відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму (в т.ч. стійкої дисфункції якого-небудь органу), або до виникнення загрози життю.

Пункт 1.16. частини «Б» цього договору визначає, що нещасний випадок - це обмежена в часі раптова, випадкова, несподівана та незалежна від волі застрахованої особи подія або раптовий вплив на застраховану особу небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання нею трудових обов'язків або в побуті, внаслідок яких настав розлад її здоров'я або настала смерть. Нещасним випадком вважається також травматичне ушкодження.

Судом встановлено, що 01 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 в м. Стокгольм, Швеція, впала на громадському катку при катанні на ковзанах, та отримала травматичне ушкодження - перелом лівої руки.

Відповідно до довідки Каролінської університетської лікарні Відділення невідкладеної медичної допомоги від 04.01.2018 року, ОСОБА_1 отримала лікування в Каролінській університетській лікарні з приводу перелому лівої руки. 01 січня зроблено перший рентген, який показав перелом променевої кістки з заднім кутом 25 градусів. Того ж дня накладено гіпс. 04 січня пацієнтка прийшла на огляд. Рентген показав поточний стан і після того перелом був розтягнений. Останній рентген показує задній кут 10 градусів. Операції не вказано (а.с.38,39), що також підтверджується відповідями рентген/ізотоп (а.с.42,43,44,45,46,47).

Відповідно до Інформації про оплату амбулаторного збору Каролінської університетської лікарні (а.с.40,41), позивачем було отримано амбулаторний звіт та реквізити банківських рахунків.

Згідно з копіями фактур від 01.01.2018, 04.01.2018 ОСОБА_1 здійснила оплату медичних послуг в сумі 6800 шведських крон (а.с.7,8).

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта.

02.01.2018 року позивач заявила про подію ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с.36,37).

01.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати (а.с.10).

Листом від 16.02.2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомив ОСОБА_1 про те, що розглянувши заяви про страхові випадки, їхні обставини та всі матеріали страхових справ, відповідно до п. 3.5.4.40 частини «Б» Договору страхування № МВ.2764806, прийнято рішення відмовити у відшкодуванні заявлених витрат, оскільки Страховик не визнає страховим випадком події, які стались із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов'язані з перебуванням, відпочинком на гірськолижному курорті, зайняттям зимовими видами спорту на любительському рівні, якщо не було сплачено додаткову премію та не було зазначено «Sport Class E» в «Спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» Договору (а.с.11).

Так, пунктом 3.5.4.40 частини «Б» Договору визначено, що Страховик не визнає страховим випадком події, які стались із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов'язані з перебуванням, відпочинком на гірськолижному курорті, зайняттям зимовими видами спорту на любительському рівні, якщо не було сплачено додаткову премію та не було зазначено «Sport Class E» в «Спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» Договору.

Пункт 1.23 частини «Б» цього договору визначає, що заняття спортом на любительському рівні - це нерегулярні заняття будь-яким видом спорту під час перебування за кордоном.

За вказаних обставин, на думку суду, страховик дійшов обґрунтованого висновку про те, що нещасний випадок, що стався з позивачем, не є страховим, оскільки не передбачений договором, і у відповідності з умовами договору правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволенення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживача, стягнення не виплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2018 року.