Справа № 610/2442/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Усенка С.І.,

секретар судового засідання - Бартєнєвої Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія в порядку загального провадження цивільну справу № 610/2442/18 2/610/1034/2018 за позовом ОСОБА_1 до Балаклійської міської ради Харківської області про визнання права власності на 1/8 частку земельних ділянок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частки від земельних ділянок, а саме: від земельної ділянки загальною площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, кадастровий номер НОМЕР_3; від земельної ділянки загальною площею 0,0316 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані по АДРЕСА_1, що залишились після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Балаклія, Харківської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що ОСОБА_1, доводиться онуком ОСОБА_2, яка була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя, бабка ОСОБА_2 подарувала позивачу 7/8 часток від належного їй вказаного вище житлового будинку, інша 1/8 частка житлового будинку залишалась власністю ОСОБА_2 Відповідно до Договору дарування від 15.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Бовдуй О.О., реєстровий №822, 1/8 частка житлового будинку стала власністю його тітки ОСОБА_4 і цю частку їй подарувала її матір бабуся позивача ОСОБА_2

На підставі рішення Балаклійського районного суду від 14.12.2009 року позивач став власником 1/8 частки вищевказаного житлового будинку, яка належала ОСОБА_4 зі сплатою ним останній 17732 гривень компенсації.

Тобто, в теперішній час він є одноосібним власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

На підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26.05.2015 року був встановлений факт його проживання з ОСОБА_2 з 1998 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та позивачу був визначений додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті останньої. Тобто, за вказаним рішенням суду він отримав право звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги, що мною було фактично зроблено 12.08.2015 року.

Його заява була належним чином зареєстрована Балаклійським державним нотаріусом Голуб В.М., і в той же день була відкрита спадкова справа №57801656.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з 1/8 часток земельних ділянок, а саме: згідно з Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданим Балаклійською міською радою 01.04.2003 року, та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 15.05.2018 року, виданими на ім'я позивача, померлій бабці ОСОБА_2 належала 1/8 частка від земельної ділянки загальною площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку по вул.. Орджонікідзе, 13 в м. Балаклія, Харківської області. Згідно з Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданим Балаклійською міською радою 01.04.2003 року, та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 15.05.2018 року, виданими на ім'я позивача, померлій бабці ОСОБА_2 належала 1/8 частка від земельної ділянки загальною площею 0,0316 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Відповідно до роз'яснень ТОВ «Підприємство «Астра» від 07.05.2018 року, розбіжність у площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка вказана у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 01.04.2003 року (0,032 га) та площі земельної ділянки, яка вказана в технічній документації з землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості): (0,0316 га), зумовлена тим, що раніше (у 2003 році) при заповненні бланку державного акта, площа ділянки була округлена до трьох знаків після коми, хоча фактично вона не змінилась. Всі лінійні проміри відповідають державному акту на право власності на земельну ділянку.

На випадок смерті ОСОБА_2 заповіт не залишила.

З рішення Балаклійського районного суду від 26.05.2015 року по цивільній справі №610/1050/15-ц, слідує, що з наданої на запит суду відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори №939/01-16 від 18.05.2015 року - після смерті ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців з заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини на вказаний час до держнотконтори не звертався.

Позивач як спадкоємець за законом четвертої черги, який прийняв спадщину подавши про це відповідну заяву нотаріусу 12.08.2015 року, має право на спадкування вказаних вище часток земельних ділянок, що залишилися після смерті ОСОБА_2, бо відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В теперішній час з метою оформлення спадщини на вищевказані частки земельних ділянок позивач звернувся до нотаріуса. Як з'ясувалось, оригінали Державних Актів до часу своєї смерті спадкодавець ОСОБА_2, на свої 1/8 частки від спірних земельних ділянок так і не отримала з невідомих причин, і станом на 01.01.2013 року на ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на землю відсутній.

В зв'язку з цим оформити спадщину на вказані вище 1/8 частки від земельних ділянок, які складають відповідно 0,0125 га та 0,004 га за позивачем, як спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2, нотаріус не мала змоги, і відмовила йому.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Представник позивача просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача - Балаклійської міської ради Харківської області просив справу розглядати за його відсутності.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, доводиться онуком ОСОБА_2, яка була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 року Відділом РАГС Балаклійського РУЮ Харківської області.

За життя, бабка ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 7/8 часток від належного їй житлового будинку, що підтверджується Договором дарування від 21.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 і зареєстрованому в Балаклійському БТІ 22.11.2000 року за реєстровим №831. Інша 1/8 частка житлового будинку залишалась власністю ОСОБА_2

Відповідно до Договору дарування від 15.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Бовдуй О.О., реєстровий №822, 1/8 частка житлового будинку стала власністю тітки позивача ОСОБА_4, і цю частку їй подарувала її матір ОСОБА_2

На підставі рішення Балаклійського районного суду від 14.12.2009 року, цивільна справа №2-1240/09, позивач став власником 1/8 частки вищевказаного житлового будинку, яка належала ОСОБА_4 зі сплатою ним останній 17732 гривень компенсації.

Тобто, в теперішній час позивач є одноосібним власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

На підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26.05.2015 року, цивільна справа №610/1050/15-ц, в зв'язку з відсутністю первинних документів для підтвердження родинних стосунків між позивачем та померлою бабусею ОСОБА_2, був встановлений факт його проживання з ОСОБА_2 з 1998 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та позивачу був визначений додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті останньої. Тобто, за вказаним рішенням суду позивач отримав право звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги, що ним було фактично зроблено 12.08.2015 року.

Його заява була належним чином зареєстрована Балаклійським державним нотаріусом Голуб В.М., і в той же день була відкрита спадкова справа №57801656, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41194856 від 12.08.2015 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з 1/8 часток земельних ділянок, а саме: згідно з Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданим Балаклійською міською радою 01.04.2003 року, та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 15.05.2018 року, виданими на ім'я ОСОБА_1, померлій ОСОБА_2 належала 1/8 частка від земельної ділянки загальною площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1; згідно з Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданим Балаклійською міською радою 01.04.2003 року, та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 15.05.2018 року, виданими на ім'я ОСОБА_1, померлій ОСОБА_2 належала 1/8 частка від земельної ділянки загальною площею 0,0316 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Відповідно до роз'яснень ТОВ «Підприємство «Астра» від 07.05.2018 року, розбіжність у площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка вказана у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 01.04.2003 року (0,032 га) та площі земельної ділянки, яка вказана в технічній документації з землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості): (0,0316 га), зумовлена тим, що раніше (у 2003 році) при заповненні бланку державного акта, площа ділянки була округлена до трьох знаків після коми, хоча фактично вона не змінилась. Всі лінійні проміри відповідають державному акту на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_1, як спадкоємець за законом четвертої черги, який прийняв спадщину подавши про це відповідну заяву нотаріусу 12.08.2015 року, має право на спадкування вказаних вище часток земельних ділянок, що залишилися після смерті ОСОБА_2, бо відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В теперішній час з метою оформлення спадщини на вищевказані частки земельних ділянок позивач звернувся до нотаріуса. Як з'ясувалось, оригінали Державних Актів до часу своєї смерті спадкодавець ОСОБА_2, на свої 1/8 частки від спірних земельних ділянок так і не отримала, і станом на 01.01.2013 року на ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на землю відсутній, що підтверджується відповіддю з Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 23.06.2018 року вих. №29-20-0.23,09-419/101-18.

В зв'язку з цим оформити спадщину на вказані вище 1/8 частки від земельних ділянок, які складають відповідно 0,0125 га та 0,004 га за позивачем, як спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2, нотаріус не мала змоги, і відмовила йому, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. №1183/02-31 від 14.08.2018 року. Також позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на частки земельних ділянок в порядку спадкування за законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (тобто на момент смерті), і що не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Також, як вбачається з ч. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права позивача на спірні земельні ділянки, а відтак позов можливо задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76, 141, 258-265 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частки від земельних ділянок, а саме: від земельної ділянки загальною площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, кадастровий номер НОМЕР_3; від земельної ділянки загальною площею 0,0316 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані по АДРЕСА_1, що залишились після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Балаклія, Харківської області.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 64200, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: Балаклійська міська рада Харківської області, місцезнаходження: 64200, Харківська область м. Балаклія вул. Центральна б.16, .

Суддя