АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/11958/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/6920/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Комаревцевої Л.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на частину майна та зняття з неї арешту, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2018 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину нежилих приміщень з АДРЕСА_1 (літера А), а також зняти арешт з 1/2 частини вказаних нежилих приміщень, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладений на підставі постанов старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Новікова О.С. За змістом заявлених вимог позивачка вказувала, що майно на яке звертається стягнення в рамках виконавчого провадження № 56006368 з виконання виконавчого напису № 1415, виданого 28 лютого 2018 року приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О. набуте у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, в зв`язку з чим в порядку ст. 60 СК України підлягає поділу між подружжям. (а.с.2-4)

Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення продажу нежилих приміщень АДРЕСА_1 (літера А), в рамках виконавчого провадження № 56006368 з виконання виконавчого напису № 1415, виданого 28 лютого 2018 року приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О. На обґрунтування вказаної заяви представником позивача зазначено, що постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Новікова О.С. від 23 березня 2018 року, виправленою постановою від 29 березня 2018 року, на приміщення накладений арешт при примусовому виконанні виконавчого напису №1415 від 28 лютого 2018 року про звернення стягнення на приміщення з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 7 273 418,87 грн. Постановою державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29 березня 2018 року приміщення були описані та на них накладений арешт.02 квітня 2018 року державним виконавцем призначено експерта для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Приватна експертна служба» з метою оцінки приміщень, а 13 квітня 2018 року державним виконавцем до Київській філії ДП «Сетам» подано заявку щодо передачі приміщень на реалізацію. Таким чином, позивачка вважала, що реалізація частини приміщень на прилюдних торгах унеможливить захист її права власності на вказане майно, тому, продаж приміщень має бути зупинений. (а.с.5)

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 05 липня 2018 року про виправлення описки, заяву представника позивача про забезпечення позову залишено без задоволення. (а.с.16-19, 21)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року та прийняти постанову, якою зупинити продаж нежилих приміщень АДРЕСА_1 (літера А), в рамках виконавчого провадження № 56006368 з виконання виконавчого напису № 1415, виданого 28 лютого 2018 року приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що ОСОБА_1 не є боржником у виконавчому провадженні, в межах якого описана та арештована належна їй 1/2 частина приміщень, тому, продаж майна позивача в межах вказаного виконавчого провадження призведе до протиправного позбавлення останньої права власності. Вказував, що відмова судом у вжитті заходів забезпечення позову на підставі того, що у випадку визнання за позивачем права власності на частину приміщень, на цю частину поширюватиметься іпотека, що суперечить завданню цивільного судочинства та позбавляє позивача можливості ефективного захисту її прав судом. (а.с.33-35)

Представники ПАТ «Укрсоцбанк» - Кузовлев Р.В. та адвокат ШулєповС.С. подали до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року без змін. (а.с.55-58)

Зважаючи на положення пункту 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІАпеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - адвокат Вакуленко О.М. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Позивач ОСОБА_1 була сповіщена врученням повідомлення її представнику - адвокату ОСОБА_6, чого останній не заперечував в суді апеляційної інстанції. Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом під особистий підпис. Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Спектор М.О. подав письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності.(а.с.111-118)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами про визнання за нею права власності на 1/2 частину нежилих приміщень з АДРЕСА_1 (літера А), а також зняття арешту з 1/2 частини вказаних нежилих приміщень.

Зазначені нежилі приміщення належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності №1068 В від 18 травня 2006 року та за договором №04/І-305 від 07 липня 2006 року, з урахуванням змін за Договором від 17 квітня 2008 року, були передані ним в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» для забезпечення виконання ним зобов'язань по кредитному договору. Вказаний Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.Л.(а.с. 80-87)

До укладення цього Договору іпотеки, ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 нотаріально посвідчену згоду на передачу в іпотеку вищевказаних нежилих приміщень з АДРЕСА_1.(а.с. 90)

17 квітня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 04/П-150 за яким позивачка ОСОБА_1 зобов'язувалась солідарно відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань за вищевказаним укладеним ним кредитним Договором.(а.с. 88-89)

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Новікова О.С. від 23 березня 2018 року, виправленою постановою від 29 березня 2018 року, при примусовому виконанні виконавчого напису №1415 від 28 лютого 2018 року про звернення стягнення на приміщення з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 7 273 418,87 грн., на приміщення накладений арешт. (а.с.7-8)

Постановою державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29 березня 2018 року приміщення були описані та на них накладений арешт. (а.с.9-10)

02 квітня 2018 року державним виконавцем призначено експерта для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Приватна Експертна Служба» з метою оцінки приміщень. (а.с.11)

05 квітня 2018 року ТОВ «Приватна Експертна Служба» складено висновок про вартість нерухомого майна, а 13 квітня 2018 року державним виконавцем до Київської філії ДП «СЕТАМ» подано заявку щодо передачі приміщень на реалізацію. (а.с.11-13)

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України)

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства та обставин справи, вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову про які просила позивачка не є виправданим, оскільки з обставин справи не встановлено об'єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні заявленого ОСОБА_1 позову.

Так, предметом позову є визнання права власності на ? частину майна, а саме - нежилих приміщень з АДРЕСА_1, набутого в шлюбі із відповідачем ОСОБА_2.(а.с. 3-4)

За наявними матеріалами, позивачка ОСОБА_1 перед укладення іпотечного договору надала нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_2 на передачу в іпотеку Банку вищевказаних нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1, тому, задоволення її позову рішенням суду у цій справі, не матиме наслідком припинення обтяження іпотекою спірної частини вищевказаного майна і таке обтяження перейде до позивачки.(а.с. 90)

З цих підстав колегія суддів відхилила доводи апелянта, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до протиправного позбавлення останньої права власності.

При цьому, наведений у заяві обсяг виду забезпечення позову - зупинення продажу нежилих приміщень з АДРЕСА_1, є неспівмірними із заявленими вимогами про визнання права власності на ? частину вищевказаного нерухомого майна.

За таких обставин, оскільки заявником ОСОБА_1 не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття судом обраного заявником заходу забезпечення позову.

Доводи скарги не спростовують висновків районного суду, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 21 вересня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова