У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 423/2395/18

26 жовтня 2018 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі: Іваненко С.П.

за участю представника

скаржника: ОСОБА_1

за участю державного виконавця: Підпалого О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Попасна справу за скаргою заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області на неправомірні дії державного виконавця Попаснянського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Попаснянської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Попаснянського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 щодо повернення стягувачу виконавчого документу, в зв"язку із несплатою авансового внеску (в межах ЗУ "Про виконавче провадження") та зобовязання невідкладно відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Попаснянським районним судом Луганської області 12.06.2018 року у справі №423/3280/17 та провести виконавчі дії щодо виконання вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ ім..Титова витрат на лікування потерпілої ОСОБА_4 у сумі 7367,25 грн., якій було спричинено тілесні ушкодження гр.ОСОБА_3, який був визнаний винним і засуджений вироком Попаснянського районного суду за скоєння злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, а потерпіла ОСОБА_4 знаходилась на лікуванні внаслідок спричинених ушкоджень у Лисичанській комунальній лікувально-профілактичній установі ЦМЛ ім..Титова за державні кошти.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що законом визначено вичерпний перелік рішень суду, за примусове виконання яких стягувачі звільняються від сплати авансового внеску (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»): стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів;відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В порушення зазначеної норми державним виконавцем не враховано, що в даному випадку виконавчий документ видано судом на підставі вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 11.05.2018 року по справі № 423/3280/17, за цивільним позовом прокурора Попаснянського відділу Лисичанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ ім.Титова до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином. Зазначений позов заявлено згідно ст. 127 КПК України, ч. 3 ст.128 КПК України прокурором саме: про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з урахуванням обовязку, встановленого ст. 1206 Цивільного кодексу України щодо відшкодування винною особою витрат на лікування потерпілого.

Прокурор у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Попаснянського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, надавши письмове заперечення та пояснив, що державним виконавцем Попаснянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області 18.06.2018 року було повернено виконавчий документ стягувачу у звязку з ненаданням підтвердження сплати стягувачем авансового внеску, на підставі ст.4 ч.4 п.8 ЗУ "Про виконавче провадження", тому що Лисичанська комунально-профілактична установа ЦМЛ ім.Тітова не є органом державної влади, а тому не звільняється від сплати авансового внеску відповідно до положень ст.26 ч.2 ЗУ "Про виконавче провадження" і тому просив в задоволенні поданої скарги відмовити.

Суд, вислухавши представника скаржника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Предметом даного судового розгляду є питання щодо виконання виконавчого документу за зверненням прокурора, який представляв інтереси держави у суді і представляє інтереси держави в межах виконавчого провадження, яке є завершальною стадією судового провадження, що регулюється положеннями ЗУ "Про виконавче провадження" та положеннями ЗУ "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження " - Від сплати авансового внеску звільняються, зокрема, стягувачі за рішеннями про: ... відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

Згідно абз. 8 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», від сплати авансового внеску також звільняються державні органи у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 11.05.2018 року, який набрав законної сили 12.06.2018 року, було визнано винним ОСОБА_3 у вчинення злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та задоволено цивільний позов прокурора в інтересах держави - Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ ім..Титова до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - саме стягнення суми витрат, понесних закладом на лікування потерпілої, завданої злочином.

12.06.2018 року видано виконавчий лист за вироком суду , який прокурором Попаснянського відділу Лисичанської місцевої прокуратури скеровано для примусового виконання до Попаснянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.9).

18.06.2018 року Головним державним виконавцем Степанюк М.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, мотивуючи п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із ненаданням підтвердження сплати стягувачем авансового внеску (а.с.10).

При цьому суд зазначає, що

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно з приписами ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України, покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У пункті 4 рішення Конституційного Суду України № 1-1/99 № 3-рп/99 від 08.04.1999 вказано, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається, посеред іншого, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обовязок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Більш того, органи прокуратури здійснюючи функцію представництва інтересів держави на стадії виконання рішення судів, не можуть залежати від бездіяльності позивачів у справі стягувачів у виконавчому провадженні, оскільки такий стан призведе до неможливості виконання судових рішень та забезпечення реалізації конституційної функції органів прокуратури.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

А так, на виконання судового рішення у зазначеній справі прокурор звернувся до виконавчого в межах своїх повноважень та за підстав, передбачених законом.

Проте, суд вважає, що з урахування визначених правових положень, державний виконавець безпідставно повернув виконавчий лист прокурору , посилаючись на відсутність сплати авансового внеску і зазначаючи, що Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установаи ЦМЛ ім..Титова повинна сплатити авасовий внесок, тому що ця медична установа не є органом державної влади - тому що в даному випадку підставою для несплати авансового внеску ( звільнення від сплати авасового внеску) є ні статус стягувача, а саме те, що поданий прокурорм виконавчий лист направлений на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя потерпілій особі злочином, що повністю відповідає вимогам ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження".

В зв"язку із зазначеним, суд зауважує, що ДВС, заперечуючи щодо поданої скарги невірно трактує закон на свою користь, а так дії державного виконавця, в даному випадку, щодо повернення виконавчого документу прокурору - є неправомірними.

У спірних правовідносинах органом, що представлвє державу є Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установи ЦМЛ ім.Титова, яка фінансується з місцевого бюджету та частково дотаційно з державного бюджету і тому витрати на лікування потерпілої особи повинні бути повернуті до відповідних бюджетів.

Однак, в зв"язку із повереннням вищезазначеного виконавчого документу прокурору - захистити інтереси держави (в особі Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ ім.Титова) неможливо без виконання постановленого за позовом прокурора судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України - за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу і у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких підстав суд вважає, що скарга прокурора є обгрунтованою, тому що грунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.

Законом України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст.124, 131-1 Конституції України, ст.ст.14, 26, 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст.447-451 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області на неправомірні рішення державного виконавця Попаснянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати неправомірним дії державного виконавця Попаснянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2, щодо повернення стягувачу виконавчого документу (повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.06.2018 року № 8381).

Зобовязати головного державного виконавця невідкладно відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Попаснянським районним судом Луганської області 12.06.2018 року у справі № 423/3280/17 та провести виконавчі дії щодо виконання вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ ім.Титова витрат на лікування потерпілої ОСОБА_4 у сумі 7367,25 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Попаснянського районного суду апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя Архипенко А.В.