Провадження № 6/761/739/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного проектно - вишукувального та науково - дослідного інституту «Укренергомережпроект» заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі,

в с т а н о в и в :

Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016р., стягнуто з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 16 травня 2016р. в розмірі 18543,86 грн. Стягнуто з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь держави судовий збір у розмірі 275,6 грн.

В липні 2018р. заявниця ОСОБА_1 (стягувач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Свої вимоги сторона заявниця обгрунтовувала тим, що строк пред'явлення до виконання виконавчого документу нею пропущено з поважної причини, оскільки нею здійснювався догляд за її хворим чоловіком, який тривалий час проходив лікування, а тому заявниця вимушена була звернутись до суду з вказаною заявою, оскільки судовий наказ боржником не виконаний.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. До судового засідання заявницею було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа (боржник) у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Судом встановлено, що 03 червня 2016р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ (виконавчий документ) за заявою стягувача. Як вбачається з матеріалів справи, заявницею було пропущено строк пред'явлення його до виконання з поважної причини, а саме догляд за чоловіком, який його потребував, внаслідок хвороби.

Положеннями п. 9) ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для пред'явлення зазначеного вище виконавчого документу до виконання може бути поновлено, оскільки був пропущений стороною з поважної причини.

Керуючись ст. ст. 18, 258-261, 268, 433 ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»; ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного проектно - вишукувального та науково - дослідного інституту «Укренергомережпроект» заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі - задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа - судового наказу в справі № 761/19819/16-ц, провадження № 2-н/761/226/2016 за заявою - до виконання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 16 жовтня 2018р.

Суддя: