Справа №345/3864/18
Провадження № 2/345/1654/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно, яке вона матиме на момент смерті, заповіла позивачу.

Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, їй було відмовлено. Відмова мотивована тим, що в свідоцтві про право власності зазначено, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 належить членам колгоспного двору.

Позивач зазначає, що оскільки на момент реєстрації припинення існування суспільної групи «колгоспний двір» у вказаному будинковолодінні проживали вона, її мати ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_1, то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. ОСОБА_1 теж помер. Тобто позивач фактично залишилась єдиним членом «колгоспного двору». Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 (а.с. 5). На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла позивачці ОСОБА_1 (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. від 14.09.2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 11). Постанова мотивована тим, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому Голинською сільською радою Калуського району 15.02.1988 року, зазначено, що житловий будинок належить члена колгоспного двору, а відповідно до ст.356 ЦК України слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної часткової власності.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданого 15.02.1988року виконкомом Голинської сільської Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради народних депутатів №13 від 13.01.1988 року, домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 (а.с.6).

Також згідно із довідкою від 29.05.2018 року № 00232, виданою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», 15.02.1988 року за членами колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3, було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1; реєстровий запис №189, книга №1 (а.с.16).

Відповідно до довідки від 08.05.2018 року №210, виданої виконкомом Голинської сільської ради Калуського району (а.с.12), згідно із записом в погосподарській книзі виконкому Голинської сільської ради за 2017-2018 роки за №13 за ОСОБА_3 значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 10.09.2018 року №487, виданої виконкомом Голинської сільської ради Калуського району, згідно із записом в погосподарській книзі виконкому Голинської сісльскої ради за 1986-1990 року №6, станом на 30.06.1990 року в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та позивачу ОСОБА_1 належало по 1/3 частини будинковолодіння.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 також помер ОСОБА_5 (а.с.14), який був чоловіком позивачки (а.с.15).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 2/3 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1.

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.17-18) вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 332 518,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, будучи спадкоємцем І черги як після смерті матері ОСОБА_3, так і після смерті чоловіка ОСОБА_1 відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцями (а.с. 12).

Таким чином, враховуючи, що позивачу, як співвласнику, належить 1/3 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1, 1/3 частину вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3, 1/3 частину успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_1, то за нею слід визнати в цілому право власності будинковолодіння по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 19.09.2018 року.

Головуючий