Ухвала

22 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 761/9118/16-ц

провадження № 61-24694св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до приватного підприємства «Україна Молода» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою приватного підприємства «Україна Молода» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до приватного підприємства «Україна Молода» (далі - ПП «Україна Молода») про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на недоторканність честі, гідності та ділової репутації братів ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, поширену на шпальтах щоденної інформапійно-політичної газети «Україна Молода» власником газети ПП «Україна Молода», шляхом публікації у випуску номер НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме наступної інформації:

- назву Статті «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- «Про те, що на обкладинці їхньої книги чомусь стоїть прізвище видавців братів ОСОБА_5, журналістка. редактор відділу «УМ» ОСОБА_6 і фольклористка ОСОБА_7 зізналися вже після виходу видання у світ. Над унікальною енциклопедією для дітей «ІНФОРМАЦІЯ_4» вони на замовлення видавництва «Зелений Пес» працювали понад два роки ... Досі авторки ніколи не стикалися ні з чим подібним, що відбулося з їхнім рукописом у видавництві братів ОСОБА_5.»:

- «Брати ОСОБА_5 розповідають журналістам на презентаціях, що над виданням працював «цілий колектив» музикантів, дизайнерів, культурологів. «Ідея і текст наші, але консультуємося ми з фахівцями», - запевняють вони. Учім дизайнер-верстальник у книжці один - дружина одного з братів. Музичний редактор також один - ОСОБА_5. Самі ж ноти, як з'ясувалося, взяті з сайта хору «Гомін», про що у книзі не вказано.»;

- «Автори зберігають усі електронні варіанти тексту книги: первісні; далі - із вставками братів, потім - з авторськими правками вставок братів (узятих з сумнівних джерел, адже брати не є етнологами і власних текстів про народну культуру не мають)... Врешті, при звірці текстів бачимо звичайне літ редагування....»;

- «Брати-видавці втрутилися в упорядницьку діяльність культурологів. Зокрема, не вмістили у книзі переліку літератури, яку використовували в роботі пані ОСОБА_7 і ОСОБА_6. А це ставить під сумнів правдивість книги і репутацію авторів.»;

- «Для нас, як авторів, було важливо, щоб книга не поширювала псевдонаукових «теорій» серед молоді, - каже ОСОБА_6. - І щоб ілюстрації були естетичні й відповідні українській традиційній культурі. Однак маловідомі художники, найняті видавцями, нічого не знали про українську культуру. Натомість намагалися вставити щось російське - то дерев'яну «часовню» у стилі Кіжей, то сарафан. Шрифт так і залишився образно-російським, хоч ми домагалися використання нарбутівки. А в текстах - купа вставок, які на тлі нинішньої агресії сусідньої країни виглядають, м'яко кажу чи, дивними»;

- «За словами пані ОСОБА_6, характер вставок від братів ОСОБА_5 подвійний: з одного боку це псевдопатріотичні заявки, що «Україна - найдревніша у світі» та намагання змалювати нашу міфологію у вигляді грецької, з іншого боку - пропаганда московського православ'я.»;

- «Автори звернулися до братів по роз'яснення. І тут почалися дивовижі. (Коли ми хотіли забрати акти про виконану роботу, секретарка сказала, що документи з архіву «кудись зникли» разом із договором, який ми підписали 15 березня 2012 року. Мовляв, ОСОБА_5 узяв їх до свого кабінету, - розповіла ОСОБА_7. - Однак у нас примірники договору збереглися»:

- «ОСОБА_5 дивувався: «Не розумію, у чому проблема?». Авторки пояснили: «Коли нам запропонували написати для видавництва «Зелений Пес» книгу про народні свята для дітей - ми погодилися. І працювали над книгою, як над своїм твором. Вклали в неї власні записи, тексти. Ми б цього не робили, якби знали, що «пашемо на хазяїна». І що бачимо в результаті?» Брати відпарирували: «Ми дуже задоволені співпрацею з вами, ваші прізвища вказані на титульній сторінці, текст писали все-таки ми, звісно, за вашим упорядкуванням, наше прізвище вказано великими літерами тільки тому, що так книжка буде краще продаватися»;

- «Утім, коли авторки запропонували видавцям позначити в примірнику верстки, де там власне капранівські тексти, відповідь була така: «Можна написати, що ми створили літверсію, літредакцію - як завгодно. На нашу, як видавців, думку, робота укладача сама по собі більш цінна та важлива, ніж текстовика». Дивне визначення в галузі книговидавництва - «текстовик», чи не так? Ця «совкова» практика означає, що «хазяїн», бажаючи видати «свою» книгу, наймає для її написання «текстовиків»-рабів. А чому б і ні? Чим брати ОСОБА_5 гірші за ОСОБА_9 чи ОСОБА_10? Тим паче, коли ж їм писати, якщо постійно зайняті: то концерти, то презентації, то поїздки...»;

- «Брутальне порушення права. Коли автори зрозуміли, що брати ОСОБА_5 фактично привласнили собі авторство на книгу (про це свідчать вихідні дані), то звернулися до адвоката ОСОБА_8, який спеціалізується на авторському праві. «У березні 2012 року видавництво TOB «Гамазин», що працює під торговельною маркою «Зелений Пес», уклало з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 договір про створення на замовлення і використання книги під умовною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3». - пояснює адвокат ОСОБА_8. За умовами договору, рукопис мав бути наданий видавництву до кінця червня 2012 року, однак, враховуючи, що видавець висував усе нові вимоги до книги, робота над її написанням тривала понад два роки. У 2014 році книжка вийшла дру ком під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4». За цей час ніяких інших договорів автори з видавництвом «Зелений Пес» не підписували. Та коли адвокат направив ОСОБА_4, що є також директором ТOB «Гамазин», претензію щодо порушення немайнових прав авторів, той запевнив: книжку «ІНФОРМАЦІЯ_4» видано відповідно до договорів... на упорядкування та наукове редагування! Мовляв, ці договори підписали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і зберігаються вони у видавництві. При цьому було додано копію останньої сторінки нібито підписаного «договору». Автори впізнали в ній свої підписи, які ставили під.. Актом про виконану роботу! Враховуючи, що автори книжки не підписували такі договори, в листопаді 2014 року вони написали окремі листи до TOB «Гамазин» із вимогою надати копію цього договору, пояснити, коли він із ними укладався, та повідомити час і місце, де вони можуть ознайомитися з оригіналом цього документа. Відповіді до цього часу так і не отримали...»;

- «Таким чином, видання книжки «ІНФОРМАЦІЯ_4» під іменем братів ОСОБА_4 - це брутальне порушення авторського права, яке переслідується законом.».

Зобов'язано ПП «Україна Молода» спростувати вищевказану інформацію шляхом розміщення у інформанійно-політичній газеті «Україна Молода», не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, резолютивної частини рішення суду.

Стягнуто з ПП «Україна Молода» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнуто з ПП «Україна Молода» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу ПП «Україна Молода» відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПП «Україна Молода», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до приватного підприємства «Україна Молода» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк