АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2883/17 Номер провадження 22-ц/786/1640/18Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В.., ОСОБА_2,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, за отримане в борг насіння сої (товарної) в кількості 30 тон на суму 150 000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3у борг 30 тон сої (товарної) вартість якої складала - 150 000 грн. з повернення коштів за отриманий товар у строк до 14 листопада 2014 року.

Проте ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, а саме: не повернув кошти продавцю ОСОБА_3за отриманий товар у строк до 14 листопада 2014 року, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3основну суму боргу, що становить 150 000,00 грн.; суму інфляційних втрат, що становить 123 938,7 грн.; суму 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, що становить 13 327,4 грн.; суму процентів на рівні облікової ставки НБУ за користування чужими коштами у відповідності до ст. 536 ЦК України, що становить 167 247,14 грн. та судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року у задоволені позовним вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення грошових коштів відмовлено за недоведеністю.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій посилався на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачаються з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що14 жовтня 2014 року між продавцем, ОСОБА_3та покупцем ОСОБА_4 укладено договір купівлі - продажу насіння сої (товарної) у розмірі 30 тон вартістю на момент придбання 150 000 грн. у простій письмовій формі.

Внаслідок чого, на підтвердження отримання товару та обовязку передати грошові кошти за нього, ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 розписку від 14 жовтня 2014 року, в якій зазначив назву (соя (товарна)), кількість придбано товару (30 тон) та грошову суму (150 000 грн.), яку він як покупець зобовязується передати продавцеві у строк до 14 листопада 2014 року (а.с.8).

Частино 1 ст. 692 ЦК України, передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

ОСОБА_5 № 564423 від 05 грудня 2017 року виданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2017 року ОСОБА_4 здійснив перерахування коштів на користь ОСОБА_3(КАРТКА/РАХУНОК 057299) на загальну суму 655 046,00 грн. (а.с.30-35).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем доказів на спростування отримання ним зазначених коштів не надано, також не надано інших договорів чи боргових розписок, на виконання яких могли б сплачуватися кошти вказані в довідці.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини і відповідач ОСОБА_4 виконав узяті на себе зобовязання за договором купівлі продажу від 14 жовтня 2014 року, у частині сплати коштів за отриманий 14 жовтня 2014 року товар у виді насіння сої (товарної) у розмірі 30 (тридцять) тон, вартістю на момент придбання 150000 грн., а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме не враховано положення ст. 1049 ЦК України так, як матеріали справи містять розписку від 14 листопада 2014 року про надання позивачем відповідачу в борг кошти у розмірі 150000 грн. до 31 грудня 2015 року, оскільки предметом позову є саме укладений 14 жовтня 2014 року договір купівлі-продажу, а матеріали справи не містять розписки від 14 листопада 2014 року на яку посилається позивач.

Доводи ОСОБА_3 про те, що суд не врахував, що у довідці про перерахунок коштів містяться дані починаючи з 01 січня 2014 року тоді як розписка була складена 14 жовтня 2014 року є необґрунтованими, оскільки не спростовують факту перерахування ОСОБА_4 коштів на рахунок ОСОБА_3 після 10 жовтня 2014 року, та не свідчать, що дані кошти перераховувалися не на виконання умов договору.

Також не може свідчити про неналежне виконання зобовязання відповідачем та обставина, що оригінал розписки від 14 жовтня 2014 року знаходиться у позивача так як чинним законодавством не передбачено обовязку повернення розписки після її виконання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не надано відповіді на всі аргументи позивача не є підставою для скасування рішення суду, оскільки не свідчать про його незаконність і необґрунтованість.

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2018 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: Т.В. Одринська

ОСОБА_2