Єдиний унікальний номер 219/1292/18 Номер провадження 22-ц/775/1116/2018
Категорія :48 Номер провадження 22-ц/775/1116/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

судді -доповідача: Новікової Г.В.,

суддів: Халаджи О.В., Мірути О.А.,

за участі секретаря: Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- адвоката ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду від 18 травня 2018 року (під головуванням судді Дубовик Р.Є.) у справі №219/1292/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 14 лютого 2004 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 було укладено шлюб.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні та вихованні.

Вважає, збереження сім`ї із відповідачем неможливим, оскільки її фактично не існує та вони не бажають примирення.

Вказала, що вона працює лаборанткою на підприємстві «Кнауф» та отримує заробітну плату біля 5000грн. Цих грошей не вистачає на утримання дитини, сплату комунальних платежів. Дочка підліток і для неї необхідні витрати на навчання, одяг та харчування. Тих грошей, що відповідач сплачує добровільно недостатньо для утримання дитини. Вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, потребує допомоги, бо немає можливості забезпечувати дочку усім необхідним для її виховання, навчання та розвитку. Відповідач офіційно не працевлаштований, але підробляє на будівництві та ремонтах квартир і офісів. Він має стабільний дохід біля 10 000грн. та має можливість допомагати їй в утриманні дочки. Він не має інших дітей, стягнень з нього не проводиться.

Просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. від його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дати звернення до суду.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 18 травня 2018 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 13 лютого 2018 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_2 просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів з 2500 грн. до 1000 грн..

Вказує, що в рішенні позивачем не надано жодних обґрунтувань та доказів на їх підтвердження щодо стягнення аліментів на дитину саме в розмірі, зазначеному у позові (2500грн.).В цій частині суд обмежився загальними посиланням на можливість та необхідність визначення аліментів в зазначеному розмірі, проте не зазначив в чому така необхідність полягає та якими доказами вона підтверджується.

Суд безпідставно поклав тягар доказування своєї позиції лише на відповідача, оскільки обов'язок доведення доводів позовних вимог (розміру аліментів) лежить саме на позивачці. Однак, у справі такі докази відсутні.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження того, що аліменти на утримання дитини слід сплачувати в більшому розмірі, позивач не надала.

Відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. на місяць, що становить суму, більшу, ніж мінімальний розмір, визначений законом та водночас відповідає матеріальним можливостям відповідача.

Той факт, що відповідач не надав відомості про свій матеріальний стан не є підставою для визначення аліментів саме в тому розмірі, який позивач без належного обґрунтування зазначила в позовній заяві.

Посилання позивача на те, що відповідач отримує дохід близько 10000 грн. нічим не підтверджено та не відповідає дійсності. Згідно з довідкою від 07.06.2018 року відповідач немає доходів, дана довідка не надавалась в суді першої інстанції, оскільки відповідач не брав участі у справі.

Також аліменти в цій частині мають стягуватись не на користь позивача, а на користь дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач може бути лише отримувачем цих аліментів та розпоряджатись ними в інтересах дитини.

В судове засідання з'явилась позивач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування незаконності рішення суду в частині задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, тому у відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в частині стягнення аліментів в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що з 14 лютого 2004 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвом про народження.

Донька проживає у позивача та знаходиться на її утриманні, що не заперечується сторонами.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 2500 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід і не надав доказів на підтвердження матеріального стану.

Апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим висновок суду щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, проте з визначеним судом розміром аліментів погодитися не можна, враховуючи наступне.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що має заробітну плату біля 5000 грн.. Відповідач офіційно не працює, однак підробляє на будівництві і має стабільний дохід біля 10000 грн. і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500грн. від його доходів (заробітку) щомісячно.

Будь-яких доказів в підтвердження зазначених позивачем розмірів доходу не надано.

Між тим, оспорюючи розмір стягнутих аліментів, відповідач до апеляційної скарги долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, де зазначено, що інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 4 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року відсутня.

Визначаючи розмір аліментів в сумі 2500 грн., суд першої інстанції не навів в рішенні будь-яких обґрунтувань вказаного розміру аліментів та доказів в обґрунтування визначеного розміру, а виходив тільки з зобов'язання батька утримувати дитину. Судом в порушення положень ст. 182 СК України не враховано матеріальне становище платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги в частині розміру стягнутих аліментів нічим не спростовуються. ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтвердила, що доказів про доходи ОСОБА_1 вона не має.

Відповідно до Закону України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня по 30 червня 2018 року - 1860 гривень.

За встановлених обставин апеляційний суд вважає необхідним змінити рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів і стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно, що визнається відповідачем, які підлягають індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та що забезпечить його участь в утриманні доньки ОСОБА_4 та рівність при несенні обов'язку утримання дитини,виходячи із прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.

В іншій частині судове рішення не оскаржувалося, а тому апеляційним судом не перевірялася його законність.

Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- адвоката ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду від 18 травня 2018 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» до досягнення дитиною повноліття .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 19.09.2018 року.

Судді: