Справа № 214/7297/18
2/214/3188/18
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

27 листопада 2018 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Трейд-Авто», про визнання недійсним правочину-попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Саксаганського районного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Трейд-Авто», про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між сторонами та застосувати наслідки недійсності правочину стягнути з відповідача на користь позивача 50 000 грн. аванс за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу №0026 від 13.08.2018 року, 1000 грн. за надані юридичні послуги.

Ухвалою від 27.11.2018 року позовна заява прийнята до розгляду.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на р/р 1219 в ПАТ КБ «Приватбанк», Южне ГРУ МФО 328704, що належить відповідачу в обсязі 50 000 гривень.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Матеріали поданої заяви не містять жодних доказів з приводу вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на можливість в подальшому не виконувати судове рішення, крім того на момент подачі позовної заяви судом не встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, тому суд на підставі вищевикладеного приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Також позивач не сплатив судовий збір відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява позивача є необґрунтованою, до заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150-153,258-260, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у 15-ти денний строк з дня вручення її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.Г. Гринь