Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/916/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання ОСОБА_1, за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відпорвідача ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заявлений позов мотивує тим, що 04.05.2017 року, ОСОБА_4, близько 12 години, знаходячись на земельній ділянці дворогосподарства № 23, що по вул. Українська в с. Затисівка, Виноградівського району, де на грунті неприязних відносин, затіяв сварку зі своєю сусідкою ОСОБА_2, в ході якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою в область лівого стегна та декілька ударів рукою в область підборіддя та волосистої частини голови, в результаті чого потерпіла ОСОБА_2, отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покровів лівого стегна в нижній третині по зовнішній та по передній поверхні, садна шкірних покровів підборіддя справа, набряку м'яких тканин волосистої частини голови в тім'яній ділянці по центру і потиличної ділянки зліва, які згідно висновку експерта №171 від 29.05.2017 року та на підставі п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров'я, тілесні ушкодження у вигляді «струсу головного мозку», згідно висновку експерта №171 від 29.05.2017 року та на підставі п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст 125 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

За вчинення вище вказаного кримінального правопорушення відповідача було засуджено обинувальним вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2017 оку, який набрав законної сили 05.12.2017 року.

Позивач зазначає, що внаслідок спричинених відповідачем їй тілесних ушкоджень вона змушена була лікуватися стаціонарно в Виноградівській районній лікарні, пережила фізичний біль та значні душевні страждання від побиття і приниження на власній земельній ділянці. ЇЇ сім'я багатодітна, позивач є матір'ю чотирьох дітей і внаслідок вимушеного лікування змушена була залишити своїх дітей, залишити роботу, оскільки вони займаються вирощуванням овочів. Також вона змушена була купляти ліки, на які витратила кошти, в неї збереглись чеки тільки на 850,48 грн. Крім того, її чоловік ОСОБА_6 щодня відвідував позивачку, змушений був приїздити з с.Затисівки до м.Виноградів на автомобілі, внаслідок чого витрачав кошти на паливо, які склали 999,89 гривень, що підтверджується квитанцією з АЗС. Таким чином, розмір майнової шкоди, заподіяний злочином, яку позивач може довести документально, становить 1850,37 гривень.

Заподіяну злочином моральну шкоду позивач оцінила в 50 000,00 грн. і вона полягає в заподіяних фізичних та морально-психічних стражданнях, які позивач перенела внаслідок жорстокого побиття засудженим ОСОБА_4, в приниженні честі та гідності, а також в тривалому відновленні та лікуванні, і їй ще необхідно буде докладати значних зусиль фізичного та морального характеру для відновлення своєї нормальної та здорової життєдіяльності. Особливо її принижує те, що обвинувачений на даний час так і не усвідомив, що він скоїв і не запропонував допомогу, навіть не попросив вибачення.

Також позивач у своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, за яким позов вважає немотивованим, необгрунтованим і таким, що не підлягає до повного задоволення. Вказує, що завдав позивачу тілесні ушкодження через її поведінку. На даний час шкодує за свій вчинок, що не стримався і наніс позивачу удар у відповідь. Тому готовий за моральну шкоду виплатити позивачу грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) грн. і вважає, що ця сума буде справедливою.

Майнову шкоду в розмірі 1850 грн. відповідач не визнає в повному обсязі, так як вважає, що дана вимога не доведена належними, достовірними і допустимими доказами, оскільки позивач не надав доказів які б підтвердили, що ліки вказані у чеках придбані позивачем за призначенням лікарів і саме для відновлення здоров'я у зв'язку з травмами отриманими внаслідок дій відповідача. Стосовно ксерокопії квитанції на «дизель» - то вказує, що позивач не надав доказів, що саме 20 літрів дизельного палива було використано (на якому саме автомобілі) для проїзду до лікарні, і що саме використано саме 20 літрів на ці цілі.

Позивача ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та просили суд такі задовільнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 під час розгляду справи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків визнав повністю. Вимогу про стягнення моральної шкоди визнав частково в сумі 7000 грн. з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги визнав в частині стягнення матеріальних збитків з відповідача. Вимогу про стягнення моральної шкоди визнав частково в сумі 7000 грн. та просив суд врахувати, що заявлена позивачем сума моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. не грунтується на засадах розумності, виваженості та справедливості, є занадто завищеною та непідйомною для родини відповідача.

Заслухавши сторін та їх представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на позовну заяву, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 04.05.2017 року, ОСОБА_4, близько 12 години, знаходячись на земельній ділянці дворогосподарства № 23, що по вул. Українська в с. Затисівка, Виноградівського району, де на грунті неприязних відносин, затіяв сварку зі своєю сусідкою ОСОБА_2, в ході якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою в область лівого стегна та декілька ударів рукою в область підборіддя та волосистої частини голови, в результаті чого потерпіла ОСОБА_2, отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покровів лівого стегна в нижній третині по зовнішній та по передній поверхні, садна шкірних покровів підборіддя справа, набряку м'яких тканин волосистої частини голови в тім'яній ділянці по центру і потиличної ділянки зліва, які згідно висновку експерта №171 від 29.05.2017 року та на підставі п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров'я, тілесні ушкодження у вигляді «струсу головного мозку», згідно висновку експерта №171 від 29.05.2017 року та на підставі п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров'я.

Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2017 оку, який набрав законної сили 05.12.2017 року.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача суми завданої майнової шкоди, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню документально підтверджені (чеками, квитанціями) вимоги щодо витрат на придбання медикаментів та дизельного палива на загальну суму 1850 грн.

Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до переконання, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення.

Відповідно до п.3 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода визначається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивач безумовно зазнала моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, пережитих у зв'язку із самим фактом побиття та втратою почуття захищеності, хвилюваннями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода має бути відшкодована. Втім, заявлений розмір такого відшкодування, зважаючи на обставини справи, підлягає до часткового задоволення.

З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи, виходячи з принципів розумності та справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України), суд вважає розумним і справедливим зменшити розмір морального відшкодування шкоди до 10 000 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду із вимогою про стягнення моральної шкоди сплатила судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Оскільки вимоги позивача в цій частині задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимоги, в розмірі 140,96 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому судові витрати у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 майнову шкоду в розмірі 1850 грн. (одна тисяча вісімсот пятдесят гривень), моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень) та 140,96 грн. (сто сорок гривень 96 копійок) судового збору.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору за позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення складено 06.11.2018 року.

ГоловуючийОСОБА_7