Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/134/18 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

за участю секретаря: Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи Шевченківський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про оспорювання та визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про оспорювання та визнання батьківства

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_8, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 327 від 25.04.2000р. Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Батьком записаний чоловік матері дитини - ОСОБА_5, але біологічним батьком дитини є він - ОСОБА_1. Відомості про батька до актового запису внесені на підставі рішення Шевченківського районного суду № 2-2233 від 12.05.2005р. про удочеріння. Він познайомився з ОСОБА_7 у 1995р.в м. Грудзьондз Республіки Польща, де вона мешкала та працювала. Мали тісні стосунки та близькі відносини, кохали один одного, мали намір одружитися. Але ОСОБА_7 в квітні-травні 1999 р. залишила Польщу та виїхала до України за місцем свого проживання. Про те що вона вагітна від нього та чекає народження дитини йому не повідомила. З 2003р. він підтримує з ОСОБА_7 відносини ділового характеру, пов'язані з бізнесом. На початку грудня 2016р. ОСОБА_7 повідомила йому, що він є біологічним батьком її доньки. Він і раніше підозрював, що дитина ОСОБА_7 є його донькою, бо зовнішньо схожа на нього, та ОСОБА_7 завжди заперечувала той факт, що він є батьком дитини.

Посилаючись на ці обставини, просив визнати його ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Грудзьондз, Республіки Польща, громадянина Польщі батьком дитини ОСОБА_8, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключити відомості про громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м.Хмельницький, Україна як батька дитини з актового запису про народження № 327 від 25.04.2000р., складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ та внести відповідні зміни до актового запису про народження № 327 від 25.04.2000 p., складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 вказавши його батьком дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивачем позовні вимоги недоведені, не надано достатніх та допустимих доказів щодо спільного проживання позивача та відповідача ОСОБА_7, ведення ними спільного господарства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 перебувала у шлюбі з громадянином ОСОБА_10 з 08.12.1989 р.( а.с.73), 25.04.2000р. шлюб між ними було розірвано ( а.с.74). В період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_7 народила доньку ОСОБА_8.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитина зареєстрована по прізвищу батьків -ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком вказано чоловіка ОСОБА_7 - ОСОБА_10, актовий запис № 327 від 25.04.2000р.( а.с.85).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 20.12.2003 р. уклали шлюб( а.с.11,78).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі №2-2233 від 12.05.2005р. ОСОБА_5 надано дозвіл на удочеріння неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до даного рішення Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції внесені зміни до актового запису: відомості про дитину прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_8, по батькові ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_8. Змінено відомості батька дитини, батьком вказано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, прізвище матері виправлено на ОСОБА_7 на підставі актового запису про шлюб № 776 від 20.12.2003р. Видане повторне Свідоцтво про народження дитини ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 від 02.07.2005р., первинне свідоцтво анульоване ( а.с.86-87).

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто, не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Такий правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 25.02.2015 р. у справі № 6-20цс15. Аналогічні роз'яснення містяться і у п. 3 постанові Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", а саме при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України 1969 року, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Тобто при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності.

Зі справи вбачається, що відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні визнала позовні вимоги та підтвердила той факт, що позивач є біологічним батьком її дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, крім того надала суду докази, що підтверджують факт спільного їх проживання.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції позивачем було заявлено клопотання про проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи, яке було задоволено апеляційним судом та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2017 року по справі призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу.

Згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження № 215(к.)298(г.) від 15.05.2018 року оцінка достовірності результатів аналізу вказує на те, що кровне споріднення між заявленим батьком ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_8, з ймовірністю 99,9999%.

Висновок експерта відповідає всім вимогам, які ставляться до нього та містить всі відомості, передбачені ст. 147 ЦПК України.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що позивачем доведено, що він є батьком ОСОБА_8, чого вимагає ст. 53 КпШС України, яка підлягає до застосуванню до даних правовідносин, а тому позовні вимоги у вказаній частині підлягають до задоволення.

Таке рішення суду в цій частині захищає права та інтереси дитини і кореспондується з Конвенцією про права дитини (20 листопада 1989 року).

Зокрема у статті 3 Конвенції зазначено:

1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

2. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п.2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України з прийняттям постанови про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги є виправданими.

Керуючись ст. ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року по цій справі скасувати та прийняти нову постанову такого змісту

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Грудзьондз, Республіки Польща, громадянина Польщі батьком дитини ОСОБА_8, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Виключити відомості про громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 уродженця м.Хмельницький, Україна як батька дитини з актового запису про народження № 327 від 25.04.2000р., складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції на ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Внести відповідні зміни до актового запису про народження № 327 від 25.04.2000 р., складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, вказавши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Грудзьондз, Республіки Польща, громадянина Польщі батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 336/508/17

Провадження №22ц/778/134/18 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.

Суддя-доповідач: Воробйова І.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

26 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

за участю секретаря: Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи Шевченківський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про оспорювання та визнання батьківства, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року по цій справі скасувати та прийняти нову постанову такого змісту

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Грудзьондз, Республіки Польща, громадянина Польщі батьком дитини ОСОБА_8, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Виключити відомості про громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 уродженця м.Хмельницький, Україна як батька дитини з актового запису про народження № 327 від 25.04.2000р., складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції на ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Внести відповідні зміни до актового запису про народження № 327 від 25.04.2000 р., складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, вказавши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Грудзьондз, Республіки Польща, громадянина Польщі батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: