УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 694/762/17

провадження № 61-42818ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 червня 2017 року, винесеною старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою про визнання незаконними та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 червня 2017 року, винесеною старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Башовою О. А. (далі - Звенигородський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Черкаській області).

Скарга мотивована тим, що старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області Башовою О. А. винесено постанову від 13 червня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з порушенням вимог статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 21 квітня 1999 року.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 червня 2017 року, винесеною старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області Башовою О. А., відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем всупереч Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 13 червня 2017 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судами встановлено, що заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь МП «Рапід» 2 054 грн основного боргу, 4 260,37 грн інфляційних втрат, 488,42 грн - 3 % річних, а всього 6 802,79 грн. вирішено питання про розподіл судових витрат.

25 липня 2016 року на виконання указаного рішення видано виконавчий лист. Указано, що рішення набрало законної сили 11 липня 2016 року. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 11 липня 2017 року.

17 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Башовою О. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого 25 липня 2016 року. У той же день постанову про відкриття виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Звенигородського районного суду від 13 червня 2016 року було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 08 грудня 2016 року заочне рішення Звенигородського районного суду від 13 червня 2016 року залишено без змін.

25 січня 2017 року старшим державним виконавцем Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Башовою О. А. здійснювався виклик ОСОБА_4 щодо сплати боргу.

Постановою старшого державного виконавця Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 13 червня 2017 року (ВП № 51976905) звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 за виконавчим листом, виданим 25 липня 2016 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення заборгованості в сумі 7 597,56 грн. вказано, що боржник отримує дохід - Управління пенсійного фонду України у Звенигородському районі. Здійснено відрахування із доходів боржника у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу - 8 507,31 грн.

13 червня 2017 року за вих. № 5405 постанова старшого державного виконавця Звенигородського ВМ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 13 червня 2017 року (ВП № 51976905) була направлена сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома.

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», у редакції від 02 червня 2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом (Закон набрав чинності з 05 жовтня 2016 року), завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, правильними є висновки судів, що виконавчі дії за виконавчим провадженням про стягнення коштів з ОСОБА_4 підлягали здійсненню відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», у редакції від 02 червня 2016 року.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції від 02 червня 2016 року, виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

За змістом статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції від 02 червня 2016 року, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача, або за виконавчим документом, сума стягнення за яким не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що державним виконавцем у відповідності до вимог статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції від 02 червня 2016 року, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 червня 2017 року, яку 13 червня 2017 року направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець провів всі необхідні виконавчі дії та не порушував прав боржника, а тому відсутні підстави для визнання незаконною та скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ураховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження в справі за скаргою ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В.П. Курило

М.Є.Червинська