Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1381/18

Номер провадження: 2/511/586/18

19 вересня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання - Чернецької А.В.,

за участю:

представника позивача- адвоката ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просив зменшити розмір аліментів, які він сплачує на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 16.01.2014 року до досягнення доньки повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10, в зв'язку з тяжким матеріальним становищем.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2008 року, який рішенням Роздільнянського районного суду від 14.08.2014 року розірвано. Він є батьком неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2014 року по справі № 511/120/14-ц з нього стягнуто аліменти на користьОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10. Стягнення розпочато з 16.01.2014 року. На теперішній час він знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з другою жінкою. За час сумісного проживання у них народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яку він також утримує. Крім того, він не працює, хворіє, з ним проживають непрацездатні батьки, в зв'язку із чим виникла потреба звернутись до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів.

Представник позивача -адвокат ОСОБА_1, який діяв на підставі ордеру серії ОД №373684 від 20.06.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказала, шо позивач має доходи, орендує контейнер на ринку с. Кучурган, Роздільнянського району Одеської області, займається торгівлею та спроможний сплачувати аліменти раніше визначені рішенням суду від 10.02.2014 року. Також зазначила, що позивач має заборгованість по аліментах у розмірі 20878,56грн. станом на лютий 2018 року, на теперішній час він перераховує на утримання дитини по 600 грн. щомісячно, чого не достатньо для утримання доньки, та іншої допомоги він дитині не надає, тому просила суд, відмовити у задоволенні зазначеного позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2008 року, який рішенням Роздільнянського районного суду від 14.08.2014 року розірвано ( а.с.38).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є позивач - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , актовий запис № 225 (а.с.39).

Після розірвання шлюбу сторони живуть окремо, донька проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2014 року по справі № 511/120/14-ц з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10. Стягнення розпочато з 16.01.2014 року ( а.с.10).

Станом на 28.02.2018 року ОСОБА_3 має заборгованість по аліментах у розмірі 20878,56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем Роздільнянського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області (а.с.13 зворотній бік).

Також судом встановлено, що у позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася друга донька - ОСОБА_6, батьком якого є позивач - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, актовий запис № 426 (а.с.8).

Згідно довідки № 1905 виданої виконавчим комітетом Роздільнянськї міської ради від 18.06.2018 року, співмешканка - ОСОБА_7 та неповнолітня донька: ОСОБА_6 2014 року народження, проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.9)

Відповідно до результатів аудіометрії від 25.06.2018 року, проведеної Одеською обласною консультативною поліклінікою встановлено, що ОСОБА_3 має двосторонню хронічну сенсоневральну туговухість ІІІ ступеню ( а.с.31)

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на теперішній час перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 01.07.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_5, актовий запис 94 ( а.с.37)

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_6, актовий запис № 527 (а.с.40).

Відповідач ОСОБА_2 на теперішній час не працює, здійснює догляд за донькою до трьох років та отримуєдопомогу при народженні дитини на ОСОБА_9, 2016 р.н., по860 грн. з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року, що підтверджується довідкою № 273/14 виданою Роздільнянським управлінням соціального захисту населення від 20.07.2018 року( а.с.41)

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого від 18.07.2018 року, неповнолітня донька сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на «Д» обліку з 2013 року та потребує лікарського наглдяду, періодичного лікування, дієтичного харчування. ( а.с 42)

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року №2246- VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком від шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів на дитину у віці від шести років не може бути меншим ніж 972 гривень на місяць.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Рішення повинно бути не тільки законним, обґрунтованим, але і справедливим, що підтверджується рішеннями ЄСПЛ.

Суд враховує, що у позивача змінилося матеріальне становище у зв'язку зі народженням другої доньки - ОСОБА_6,.ІНФОРМАЦІЯ_3.

З досліджених доказів вбачається, що за минулий час змінився матеріальний та сімейний станпозивача.

При таких обставинах, суд вважає, що слід зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2014 року, по справі № 511/120/14-ц, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини, а відповідач не позбавлена права звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,180-183,192,273СК України, ст.ст. 4,18,19,48,76-81,95,206,211,258-259,263-265,273,354,355ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2014 року, по справі № 511/120/14-ц, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, уродженця м. Роздільна, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10.

У відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук