Справа № 489/2013/17
Номер провадження 2/489/192/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради (далі - МОЦЕМД та МК), третя особа - Управління охорони здоровя Миколаївської обласної державної адміністрації про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення компенсації моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В квітні 2017 року позивач звернувся з вказаним позовом, яким просив скасувати наказ № 244-к від 10.04.2017, виданий виконуючим обовязки головного лікаря Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника головного лікаря", яким оголошено догану ОСОБА_1, заступнику головного лікаря з медичної служби екстреної медичної допомоги Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради та стягнути компенсацію моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що:

1)перебуває на посаді заступнику головного лікаря з медичної служби екстреної медичної допомоги МОЦЕМД та МК та відповідно до посадової інструкції систематично проводить експертну оцінку медичної документації виїзних бригад, обсягу, якості та своєчасності надання швидкої медичної допомоги, правильності діагностики, застосування лікарських препаратів, показань до госпіталізації;

2)04.04.17 отримав від головного лікаря завдання на підготовку аналізу дефектури та зауважень роботи Новобузької, Вознесенської, Первомайської, Миколаївської СЕ (Ш) МД та СЕ(Ш)МД м. Миколаєва за 2016 рік та 05.04.17 надав довідку про результати виконання завдання;

3)вважає наказ незаконним, оскільки розпорядження, як це вказано в наказі, не було, а лише усна вказівка, жодного документального підтвердження перевірки виконання завдання не має, відсутні критерії і докази неповноти та несвоєчасності виконаного завдання, особа, що накладала дисциплінарне стягнення не приймала позивача на роботу, при обранні виду стягнення не враховано ступінь тяжкості проступку, шкоду, попередню роботу позивача;

4)неправомірними діями відповідача завдано моральної шкоди, яка проявилася у моральних стражданнях, приниженні честі, гідності, престижу, ділової репутації, втраті нормальних життєвих звязків з колегами по роботі, у витрачанні додаткового часу і сил для вирішення конфлікту, відновленні нормальних звязків з підлеглими. також безсонні, психологічній пригніченості, погіршенні стану здоровя.

Відповідач у відзиві проти позову, зазначив, що позовні вимоги не визнає з огляду на таке:

1)головним лікарем ще на початку січня 2017 року було надано позивачу завдання підготувати аналіз дефектури та зауважень роботи бригад швидкої медичної допомоги (ШМД) для підготовки звіту до засідання підсумкової медичної ради по підведенню підсумків роботи за 2016 рік, однак позивач проігнорував завдання;

2)04.04.2017 позивачу повторно було дано завдання на підготовку аналізу дефектури з зауваженнями в роботі структурних підрозділів Центру з конкретним розбором по кожному випадку за 2016 рік, однак 05.04.17 позивач надав довідку в якій не містилось конкретного розбору кожного випадку, а лише загальні показники роботи бригад;

3)статутом Центру передбачено, що головний лікар призначає та звільняє заступників, а також вирішує питання притягнення до дисциплінарної відповідальності;

4)при обранні виду стягнення головний лікар врахував ступінь тяжкості проступку, шкоду, попередню роботу позивача;

5)моральної шкоди позивачу не завдано, оскільки відомості про притягнення до дисциплінарної відповідальності до трудової книжки не заносяться, колективу або на нарадах не оголошувались, довідки про погіршення стану здоровя позивачем не надано.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, наполягав на доводах, викладених у відзиві.

Представник третьої особи, згідно заяви, просив про розгляд справи без його участі.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Судом отримано заяву від представника позивача, за якою він зазначає, що через перебування на семінарі не може прийняти участь у розгляді справи та просить вікласти судове засідання.

Відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Отже, з урахуванням необхідності дотримання строків розгляду справи, передбачених ЦПК України, суд вважає, що клопотання про відкладення не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи містять подані сторонами докази, відповідачем надано відзив на позов, з яким ознайомлений позивач та на який він не надав відповідь.

Оскільки справа перебуває в провадженні суду тривалий час (з квітня 2017 року) позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, від нього не надійшло заяв про залишення позову без розгляду,закриття провадження у справі, справа розглядається в порядку спрощеного провадження, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутністю позивача (його представника).

Крім того, ухвалою суду 05.07.2018 р. було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, проте вказане клопотання не містить питань, з яких вони мали давати пояснення. Представник відповідача вважав допит свідків зайвим. Отже, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доцільним розглянути справу за наявними доказами, без допиту з'явившихся свідків.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого.

Позивач працював на посаді заступника головного лікаря з медичної служби екстреної медичної допомоги МОЦЕМД та МК з 13.05.2013, що підтверджується копією наказу № 90-к-а (а. с. 76).

Відповідно до п. 3.3 Посадової інструкції заступника головного лікаря з медичної служби екстреної медичної допомоги МОЦЕМД та МК, яка не підписана позивачем, але подається ним як доказ, він зобовязаний систематично проводити експертну оцінку медичної документації виїзних бригад, обсягу, якості та своєчасності надання швидкої медичної допомоги, правильності діагностики, застосування лікарських препаратів, показань до госпіталізації та за результатами перевірок розробляти заходи усунення допущених помилок і доповідати головному лікарю (а. с. 10-11).

04.04.2017 в присутності заступників головного лікаря ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивач отримав від головного лікаря усне завдання на підготовку аналізу дефектури та зауважень роботи Новобузької, Вознесенської, Первомайської, Миколаївської СЕ (Ш) МД та СЕ(Ш)МД м. Миколаєва за 2016 рік. Вказана обставина визнається сторонами.

05.04.2017 позивачем надано до канцеляції Довідку на вимогу головного лікаря щодо дефектури та зауважень роботи станцій та ППБ МОЦЕМД та МК за 2016 рік, що підтверджується копією довідки та записом в журналі (а. с. 15-17, 20-21). У вказаній довідці проведено аналіз виїздів бригад швидкої допомоги, часу прибуття, тощо, зазначено системні зауваження щодо складання медичної документаціїї. Конкретного аналізу обсягу, якості та своєчасності надання швидкої медичної допомоги, правильності діагностики, застосування лікарських препаратів, показань до госпіталізації довідка не містить, однак в останньому абзаці вказано, що більш детальний аналіз буде проведено при отриманні річного звіту за 2016 рік, який станом на 04.04.2017 не наданий позивачу не зважаючи на його неодноразові звернення.

05.04.2017 виконуючим обовязки головного лікаря ОСОБА_2 службовою запискою було надано начальнику відділу кадрів розпорядження відібрати пояснення щодо невиконання ОСОБА_1 дорученого завдання (а. с. 72).

06.04.2017 позивачем начальнику відділу кадрів надано письмові пояснення про те, що завдання головного лікаря виконано шляхом надання довідки, вимоги щодо протокольного розбору не надходило, керівнику закладу було вказано, що протягом трьох місяців канцелярією та інформаційним аналітичним відділом не було надано документів, в т. ч. річний звіт за 2016 рік, що ускладнює проведення більш детального аналізу.

06.04.2017 виконуючим обовязки головного лікаря ОСОБА_2 рапортом було надано начальнику відділу кадрів розпорядження підготувати наказ про оголошення догани (а. с. 73).

Наказом від 10.04.2017 за результатами перевірки, здійсненої головним лікарем, аналізу дефектури показань та правильності діагнозів при госпіталізації за 2016 рік, поданої заступником головного лікаря з медичної роботи ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 надав аналіз не своєчасно та не в повному обсязі, чим порушив вимоги посадової інструкції (п. 3.3) та розпорядження головного лікаря, за що йому оголошено догану.

Відповідно до п. 9.3 Статуту МОЦЕМД та МК головний лікар, зокрема, призначає та звільняє заступників, а також вирішує питання притягнення до дисциплінарної відповідальності (а. с. 86).

11.01.2017 виконуючим обовязки головного лікаря ОСОБА_2 було подано рапорт до управління охорони здоровя Миколаївської облдержадміністрації про неналежне виконання обовязків заступником головного лікаря ОСОБА_1 (а. с. 63), на що було надано відповідь про те, що застосування дисціплінарних стягнень віднесено статутом до повноважень головного лікаря МОЦЕМД та МК (а. с. 64).

Посилання позивача, що розпорядження не було, а була лише усна вказівка не впливає на обовязковість виконання розпоряджень або усних вказівок головного лікаря, виданих в межах посадової інструкції позивача.

Вказівка на те, що виконуючий обовязки головного лікаря ОСОБА_2 не приймав позивача на роботу, тому не може застосовувати до нього дисциплінарних стягнень, спростовується п. 9.3 Статуту, в якому до повноважень головного лікаря віднесено вирішення питань притягнення до дисциплінарної відповідальності. Повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень повязується не з особою, яка приймала на роботу, а з посадою до повноважень, якої віднесено прийняття на роботу.

Подані відповідачем, як зразок аналізу, протоколи засідань ЛКК (а. с. 65, 69,), заява від 16.02.2015, пояснювальна записка від 01.11.16 р., карти виїзду швидкої медичної допомоги, копія витягу з доповіді на підсумкову медичну нараду, копії дефектур, вказують на порядок подання документів, який склався на даному підприємстві.

З огляду на те, що головний лікар, згідно усного розпорядження, поручив позивачу скласти розгорнутий аналіз (обсягу, якості та своєчасності надання швидкої медичної допомоги, правильності діагностики, застосування лікарських препаратів, показань до госпіталізації) дефектури та зауважень роботи Новобузької, Вознесенської, Первомайської, Миколаївської СЕ (Ш) МД та СЕ(Ш)МД м. Миколаєва за 2016 рік, чого надана позивачем довідка не містила, через необхідність розгляду вказаного питання на нараді з приводу підсумку роботи за рік, нарада не відбулася у запланованому обсязі.

При цьому, суд вважає доведеним відсутність обєктивних перешкод для виконання цього розпорядження позивачем в запитуємому обсязі та наданий строк.

Вказаний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки самим позивачем у останньому абзаці наданої довідки вказано, що більш детальний аналіз буде проведено при отриманні річного звіту за 2016 рік, який станом на 04.04.2017 не наданий позивачу не зважаючи на його неодноразові звернення.

Доказів звернення позивача до будь кого з приводу надання інформації суду не надано.

Між іншим, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 3.3 Посадової інструкції заступника головного лікаря з медичної служби екстреної медичної допомоги МОЦЕМД та МК, позивач зобовязаний систематично проводити експертну оцінку медичної документації виїзних бригад, обсягу, якості та своєчасності надання швидкої медичної допомоги, правильності діагностики, застосування лікарських препаратів, показань до госпіталізації та за результатами перевірок розробляти заходи усунення допущених помилок і доповідати головному лікарю (а. с. 10-11).

Отже за своїми функціональними обов'язками повинен постійно протягом року аналізувати діяльність підрозділів із зазначених питань.

Відповідно до ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення (ст. 147 КЗпП України). Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Тобто, законодавець вказує, що орган, якому надано право прийняття на роботу повинен обєктивно розібратись чи мало місце порушення трудової дисципліни, чи допущено воно з вини працівники.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності та допустимості, достатності та достовірності, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося у відповідності до вимог законодавства, правомірність своїх дій відповідачем доведено чим спростовано доводи позивача, через що позовні вимоги про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення компенсації моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області безпосередньо або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

Відповідач - Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 23;

Третя особа Управління охорони здоровя Миколаївської обласної державної адміністрації, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул.Спаська,18.

Повне судове рішення складено 27.09.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова