РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2987/18

15 листопада 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л.А.

розглянувши у в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з автомобіля

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з автомобіля.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй стало відомо про те, що на автомобіль марки Kia Carans, який належить їй на праві власності, Рівненським міським відділом державної виконавчої служби накладено арешт.

29.08.2018 року вона звернулася з письмовою заявою до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби з проханням зняти арешт з автомобіля марки Kia Carans, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить їй на праві власності.

24.09.2018 року була отримана відповідь, якою було відмовлено в знятті арешту. У зв'язку з цим була змушена звернутися до суду з позовом про зняття арешту .

Ухвалою Костопільського районного суду від 01.11.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачам було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідачі відзив на позовну заяву до суду не подали, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Kia Carans, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджено рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 10.06.2015 року.

Згідно інформації баз на АМТ, автомобіль марки Kia Carans, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває під арештом (заборона відчуження).

Судом встановлено, що 29.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби з проханням зняти арешт накладений на автомобіль марки Kia Carans, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

24.09.2018 року була отримана відповідь, згідно якої позивачу було відмовлено у знятті арешту з автомобіля.

У відповідності до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Жодних доказів наявності на теперішній час на примусовому виконанні виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 станом на час звернення з цим позовом та до моменту ухвалення рішення, відповідачами до суду не надано, а також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається позивач у позовній заяві .

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з автомобіля.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 352,354 ЦПК України, ст.319,321,391 ЦК України, ст.50,57 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з автомобіля - задовольнити.

Зняти арешт з автомобіля марки Kia Carans, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, що накладений Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька Рівне, Млинівська,37 кв.132, Рівненська), .

Відповідачі :

ОСОБА_2, (житель с.Базальтове, Садова 9, Костопільський р-н, Рівненська обл.).

Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (вул.Замкова,22А, м.Рівне, 33028) .

Повне рішення складено

21 листопада 2018 року

СуддяОСОБА_3