РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/1155/18

Провадження № 22-ц/4815/98/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Боймиструка С. В.,

секретар судового засідання - Шептицька С. С.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_1;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 7 червня 2018 року у складі судді Красовського О. О., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 7 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 35 590,06 грн заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Позичальнику були надані грошові кошти в сумі 27027,03 грн, встановлений термін їх повернення до 4 квітня 2020 року зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 74 % річних. Однак відповідач не виконав покладені на нього зобов»язання щодо повернення кредитних коштів у зв»язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 06.03.2018 року становить 35 590,06 грн. і яка складається:

- 25 165,99 грн. - заборгованість за простроченим кредитом;

- 7 764,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом;

- 2 329,72 грн. - заборгованість за комісією;

- 52,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

- 231,29 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом;

- 45,79 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Просив суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 7 червня 2018 року позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ „УкрСиббанк (місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, рахунок № 113 в АТ "УкрСиббанк" м.Харків, МФО 351005, код 09807750) 33 214 грн. 55 коп. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №0 від 04 квітня 2017 року( далі - Договір), а саме: 25 165,99 грн. заборгованості за простроченим кредитом; 7 764,58 грн. заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом; 52,69 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 231,29 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1762 грн. 00 грн. судових витрат за сплату судового збору.

Обгрунтовуючи свої висновки в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що ПАТ «УкрСиббанк» повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за Договором і надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 27 027,03 грн., а відповідач, в порушення вимог 526, 527, 530, 1054 Цивільного кодексу України порушив зобов»язання щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків.

В задоволенні позовних вимог про стягнення комісії в сумі 2329,72 грн та пені за несплату комісії в сумі 45,79 грн відмовлено.

Ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції, посилаючись правові позиції Верховного Суду України у справі № 6-174цс16, прийшов до вірного висновку, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої встановлена комісія, і, встановлення в договорі про надання споживчого кредиту щомісячної сплати комісії за обслуговування кредиту, а саме за компенсацію сукупних послуг банку, є незаконним.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням фактичних обставин справи ПАТ „УкрСиббанк» оскаржило його в апеляційному порядку в частині відмови в задоволенні позову про стягнення комісії та пені за несплату комісії.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції необ»єктивно дослідив обставини справи, послався на правові позиції Верховного Суду України, викладені в справі № 6-174цс16, де Верховний Суд України зазначив, що обслуговування кредиту є супутньою послугою за надання якої можливе встановлення комісії кредиту. При цьому суд не аргументував на якій підставі ця позиція може бути застосована у даній справі.

Судом порушені норми ст.ст. 627, 628 ЦК України, якими закріплені положення про те, що сторони договору вільні при укладенні договору, виборі контрагента, звичаїв ділового обороту. Законодавством не заборонено встановлювали види забезпечення зобов»язань за невиконання умов кредитного договору, і таке забезпечення передбачено умовами договору, підписаного сторонами. В пункті 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»зань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, та/або комісії .

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду слід залишити без змін як ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: 04 квітня 2017 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0.

Відповідно до умов Договору ПАТ "УкрСиббанк" надав ОСОБА_1 кредит в національній валюті в сумі 27 027,03 грн.. до 4 квітня 2020 року зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 74 % річних. Порядок, строки та розмір щомісячних платежів сторони передбачили у Додатку № 1 до Договору.

ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання перед позичальником відповідно до умов Договору.

З довідки-розрахунку заборгованості за Договором, поданої позивачем до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 станом на 6 березня 2018 року нарахована заборгованість 35 590,06 грн.: з яких 25 165,99 грн. - заборгованість за кредитом; 7 764,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом; 2 329,72 грн. - заборгованість за комісією; 52,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 231,29 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 45,79 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Відповідачем вказаний розрахунок заборгованості не спростований.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому, в силу вимог ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Апеляційний суд з висновком суду першої інстанції про відмову в стягнення комісії за обслуговування кредиту та пені за несвоєчасну сплату комісії погоджується, виходячи із слідуючого.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Захист інтересів споживачів фінансових послуг є метою державного регулювання ринків фінансових послуг також відповідно до пункту 2 статті 19 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12 липня 2001 року N 2664-III (далі - Закон про фінансові послуги).

За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

У Договорі кредиту відсутні умови, якими передбачено порядок та підстави нарахування, а також сплати комісії.

У п. 4.3 Договору зазначено, що комісія сплачується при пропростроченні чергових платежів до 500 гривень. Банк має право не застосовувати цю комісію, або застосовувати не в повній мірі, про що Банк повідомляє клієнта шляхом розміщення оголошення на сайті. Комісія за розрахунково-касове обслуговування - у відповідності до тарифного плану.

Обгрунтовуючи законність позовних вимог ПАТ "УкрСиббанк", посилалось на п. 4.1 Правил(договорні умови) споживчого кредитування позичальників АТ "УкрСиббанк". Однак вказаний пункт не містить положень, якими передбачено порядок та підстави нарахування, а також сплати комісії. Також в умовах Договору відсутні будь-які відомості про комісію, яка входила б у вартість кредиту.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за позичальником станом на 6 березня 2018 року рахується заборгованість за комісією 2 329,72 грн. та 45,79 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що нарахування 2 329,72 грн. комісії та 45,79 грн пені за несвоєчасне погашення комісії суперечить Постанові Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 та умовам Договору, а тому рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 3.6. Постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Зважаючи на обставини справи та норми законодавства рішення суду є законним.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 7 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

підпис Хилевича С. В.,

підпис Боймиструка С. В.,

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.