Справа №718/2277/18
Провадження №2/718/718/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.11.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в cкладі: головуючого-судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягуваних аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.05.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття. З моменту присудження аліментів по даний час значно збільшився прожитковий мінімум, в зв'язку з чим позивач не спроможна забезпечити потреби дитини на належному рівні, а том вважає, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального її утримання і є значно меншою прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, в зв'язку з чим просить постановити рішення, яким стягувати із ОСОБА_2, аліменти на сина в твердій грошовій сумі розміром по 1 500 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула подавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про розгляд справи на офіційному сайті Судова влада України Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.11.2018 року.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку.
Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-МИ № 147873 від 16.07.2004 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, являються батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ № 019311 від 08.02.2008 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.5)
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
За правилами ч.1-2,ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 180 Сімейного Кодексу Українивизначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно дост.182 СК Українипри визначеннірозміру аліментівсуд враховує:1)стан здоровята матеріальнестановище дитини;2)стан здоровята матеріальнестановище платникааліментів;3)наявність уплатника аліментівінших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина;4)інші обставини,що маютьістотне значення.Розмір аліментівмає бутинеобхідним тадостатнім длязабезпечення гармонійногорозвитку дитини.
Згідно з ч. 1-3 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліміентів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року внесено зміни в тому числі до ч.2 ст.182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитинуне може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік»прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною та особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні.
Доказів на спростування даних обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання синів. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає заявлену в позові вимогу у розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13,81,141, 206, 211, 247, 263,264,265,354,430 ЦПК України,суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягуваних аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягуваних аліментів, який встановлений рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.05.2012 року, та стягувати в подальшому з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Оршівці, вул. Незалежності, 75 Кіцманського району, Чернівецької області, (РНОКПП НОМЕР_1, номер та серія паспорта КР 8466070), аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.
Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.05.2012 року по справі №2-527/12, відкликати.
Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення нн було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.М. Мізюк