АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/628/18 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.,

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

секретаря - Романюк Х.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу № 607/17248/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2018 року, постановлену суддею Грицаком Р.М., в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії заступника начальника Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Кущака В.Б. щодо винесення ним постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 55124732 з виконання виконавчого листа № 607/17248/15-ц, виданого 10 жовтня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. В обґрунтування скарги зазначала, що всупереч вимог ч.2 ст.22 ЗУ "Про виконавче провадження" при проведенні опису майна боржника не були присутні поняті.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2018 року у задоволенні вказаної скарги відмовлено. Скасовано заходи щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за № 607/17248/15-ц від 10.10.2017 року, вжиті судом на підставі ухвали від 11.04.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та прийняти постанову про задоволення скарги.

Звертає увагу на те, що судом не дано належної правової оцінки факту відсутності понятих при проведенні опису та арешту майна, підтвердженому наявними в матеріалах справи відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, з яких вбачається відсутність зареєстрованого місця проживання одного з понятих (ОСОБА_3 чи ОСОБА_5.), наслідком чого є невідповідність висновків суду першої інстанції наявним у справі доказам.

У своєму відзиві Тернопільський МВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області відносно апеляційної скарги заперечує, вважаючи її необґрунтованою, безпідставною, а ухвалу суду - законною та постановленою у відповідності до норм права. Вважає, що з урахуванням тієї обставини, що прізвище понятого, на відсутність якого посилається скаржник, у довідці відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області зазначено не вірно (ОСОБА_5 замість ОСОБА_5), то при постановленні ухвали судом дано вірну оцінку вказаній довідці й зроблено вірний висновок про відповідність дій державного виконавця вимогам ЗУ "Про виконавче провадження". Також, звертає увагу на пропуск ОСОБА_1 визначеного законом строку на оскарження постанови про арешт майна (коштів) боржника, оскільки про дану постанову їй стало відомо 23.11.2017 року, що випливає з клопотання про надання їй дозволу на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та відповідної відмітки на вказаному клопотанні про ознайомлення і зняття копій документів, наслідком чого є залишення її скарги без розгляду.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися. Представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про розгляд справи в його відсутності, представник відділу ДВС про причину неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка належним чином повідомлених сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з урахуванням наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з недоведеності скаржником обставин, які б свідчили про неправомірність дій державного виконавця при проведенні опису та арешту майна ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що відповідає вимогам закону й зроблений на підставі наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист № 607/17248/15-ц, за яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50008675 від 15 травня 2013 року у розмірі 858831,21 грн., звернено стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки VW модель СС, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2013, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість у розмірі 358267,28 грн. згідно договору застави транспортного засобу від 28 травня 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в користь ТОВ «Порше Мобіліті» судові витрати в сумі 11630, 24 грн. (по 5815,12 грн. з кожного) (т.4 а.с.9).

09 листопада 2017 року заступником начальника Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Кущаком В.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55124732 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (т.4 а.с.10).

09 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт та розшук майна боржника, якою накладено арешт на транспортний засіб марки VW модель СС, кузов № НОМЕР_1, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 та оголошено його в розшук (т.4 а.с.11-12).

20 листопада 2017 року державним виконавцем проведено опис та арешт належного ОСОБА_1 транспортного засобу. Зі змісту відповідної постанови вбачається, що такі проведені в присутності понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яким були роз'яснені їх права та обов'язки відповідно до ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" (т.4 а.с.15; 184).

При винесенні постанови та описі належного ОСОБА_1 автомобіля, ні вона, ні її представник не були присутні.

Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 607/17248/15-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 10 жовтня 2017 року до розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця по суті (т.4 а.с.197).

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України cторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна присутність понятих є обов'язковою.

Частиною 2 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що скаржником не доведено обставин, на які вона посилається у своїй скарзі, як на підставу неправомірності дій державного виконавця, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної скарги.

При цьому, з урахуванням того, що прізвище одного з понятих, присутність якого при описі та арешті заперечується скаржником, у довідці відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області зазначено не вірно (ОСОБА_5 замість ОСОБА_5), а також з урахуванням того, що ні скаржник ОСОБА_8, ні її представник адвокат ОСОБА_6 не були присутні при описі та арешті майна, а тому не могли бачити понятих взагалі, то апеляційний суд вважає, що при постановленні ухвали судом першої інстанції дано вірну оцінку вищезгаданій довідці й зроблено правильний висновок про відповідність дій державного виконавця вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 в частині не надання належної правової оцінки факту відсутності понятих при проведенні опису та арешту майна, підтвердженому наявними в матеріалах справи відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, з яких вбачається відсутність зареєстрованого місця проживання одного з понятих (ОСОБА_3 чи ОСОБА_5.), наслідком чого є невідповідність висновків суду першої інстанції наявним у справі доказам, колегія суддів вважає безпідставними, як такі, що спростовуються змістом оскаржуваної ухвали (т.4, абз.9 на ст.227 на звор. та абз.1, 2 на ст.228).

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, як така, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, наведених в апеляційній скарзі, скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.35 ч.1; 259 ч.ч.1, 2, 6, 8; 372 ч.2; 374 ч.1; 375 ч.1; 381 ч.ч.1, 3; 382 ч.ч.1, 2; 384 ч.1, 389 ч.1; 390 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони, в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи