Справа №601/1560/18
Провадження № 2/601/720/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/1560/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідача - ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1. Позивач посилається на те, що вона є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстрований її син - ОСОБА_2, який є відповідачем по даній справі. З 2014 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, а саме у житловому будинку, що належить позивачу. Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку перешкоджає позивачу у реалізації її права на користування та розпорядження належним їй майном та остання змушена нести додаткові фінансові витрати у зв'язку з оплатою комунальних послуг за відповідача. Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

В судове засідання позивач подала заяву в якій позов підтримує та просить його задовольнити, справу слухати у її відсутності та повернути їй 50% сплаченого нею судового збору при поданні даного позову.

Відповідач в судове засідання подав заяву в якій позов визнав повністю та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Житловий будинок, з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічним паспортом.

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3.

Згідно акту обстеження від 28.08.2018 року та будинкової книги, в житловому будинку з господарсько-побутовим будівлями, що по АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, який з 2014 року в даному господарстві не проживає.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Судом встановлено, що відповідачч - ОСОБА_2, понад три роки без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, тому втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. ст.ст. 19, 142, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1

Повернути ОСОБА_3 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову по квитанції № 107 від 17.08.2018 року, що становить 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, проживає: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 01.10.2018 року.

Головуючий: