Дата документу 09.10.2018
Справа № 320/8147/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Колеснікової Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача адвокат ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

представник відповідача адвокат ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені у звязку з їх несплатою та додаткових витрат на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на її користь: додаткові витрати на навчання і розвиток неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 103279,08 грн.; заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахування рівня індексації у сумі 8367,02грн.; неустойку (пеню) у розмірі 2400,98 грн. за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.12.2011 року розірвано. Від даного шлюбу вона та відповідач мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.04.2011 року з ОСОБА_3 на її користь було стягнуто аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для диини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до повноліття іншої дитини. Рішення суду зі сплати аліментів відповідачем не виконувалось. У звязку з чим, у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів за досить тривалий час. Більше того, відповідач взагалі не приймає участі у вихованні та розвиту дітей. З 2011 року індексація аліментів жодного разу не проводилась. У звязку з вищевикладеним та враховуючи той факт, що відповідач не намагається врегулювати спір у досудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

У судове засіданя сторони не з'явилися.

Від позивача на адресу суду надішла заява про розгляд справи за її відсутності, у звязку з неможливістю постійно бути присутньою на судових засіданнях, позовні вимоги підтримує повністю.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнають, проти задоволення позову заперечують, посилаючись на відсутність заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При судовому розгляді встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.12.2011 року розірвано /т.1 а.с.16/.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /т.1 а.с.10.11/.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.04.2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до повноліття іншої дитини /т.1 а.с.14-15/.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину суд зауважує наступне.

Відповідно до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При цьому такі обставини мають бути доведені позивачем на підставі доказів, зокрема, висновків медичних органів, довідок санаторно-курортних установ, гуртків та кружків тощо.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

З роз'яснень, які містяться у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що ст.185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом).

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у справі 6-1489цс17 дійшла правового висновку, у відповідності до якого, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Отже, до особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує не аби яких додаткових витрат на її навчання, розвиток, тощо, а додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком, зокрема, певних її здібностей, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку і визначаються судом.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198)

Сімейний кодекс виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позивачем долучені наступні документи на підтвердження додаткових витрат на дітей: копія товарного чеку від 12.03.2012 року на суму 1488,56 гривень, копія товарного чеку від 01.08.2013 року на суму 864,06 гривень, копія видаткової накладної № 0308564 від 28.09.2015 року на суму 1333,00 гривень, копія видаткової накладної № 1555271 від 06.08.2013 року на суму 872,00 гривень, копія чека від 08.12.2013 року на суму 2265,40 гривень, копія чека від 08.12.20103 року на суму 149,00 гривень, копія чека від 31.08.2015 року на суму 1005,21 гривень /т.1 а.с.17-21/., однак надані документи не підтверджують факт того, що зазначені кошти позивач витрачала саме на навчання чи ровиток здібностей дітей. Також зазначені витрати не повязані з хворобою або каліцтвом дітей.

Також позивачкою надані квитанції № 16 від 07.02.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 28 від 12.03.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 38 від 06.04.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 56 від 09.05.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 77 від 03.09.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 82 від 10.10.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 5 від 04.11.2013 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 12 від 10.12.2013 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 9 від 28.01.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 110 від 11.11.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 121 від 09.12.2014 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 02 від 19.01.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 21 від 07.02.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 33 від 05.03.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 40 від 19.04.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 111 від 11.11.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 128 від 03.12.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 09 від 21.01.2016 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 55 від 15.05.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 2000,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 550,00 гривень, № 78 від 03.09.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 1900,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 800,00 гривень, № 90 від 09.10.2015 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 1900,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 800,00 гривень, № 45 від 05.09.2016 року ФОП Баклан Центр Розвитку дітей «Смік» за послуги підготовка до школи у розмірі 1900,00 гривень, студія сучасного танцю у розмірі 800,00 гривень. Проте з наданих квитанцій не вбачається що вказані кошти сплачувала саме позивач ОСОБА_1 та що вони були сплачені на навчання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /т.1 а.с.22-26/.

ОСОБА_1 надані товарний чек № 1 від 27.10.2013 року на суму 605,00 гривень, товарний чек № 1 від 15.06.2013 року, товарний чек № б/н від 13.03.2014 року на суму 500,00 гривень, товарний чек № б/н від 18.05.2014 року на суму 275,00 гривень, товарний чек № б/н від 17.03.2015 року на суму 735,00 гривень, товарний чек № б/н на суму 310,00 гривень, експрес накладна № 2172 від 28.02.2015 року, чек № 0035 на суму 195,00 гривень, які не є підтвердженням додаткових витрат на дітей, оскільки з них неможливо ідентифікувати особу на користь якої вони були здійснені.

Отже, суду були надані лише письмові докази самих таких витрат без ідентифікації особи, на користь якої вони були здійсненні.

Тому, на думку суду, через недоведеність вказані вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на навчання і розвиток дітей не підлягають задоволенню.

В ході судового розгляду за клопотанням представника відповідача для надання особистих пояснень викликався державний виконавець Шевченківськогого відділу ДВС м. Запоріжжя, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 49497175 від 07.12.2015 року з примусового виконання виконавчого листа №2-1347, виданого 06.04.2011 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1.

За викликами державний виконавець у судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № №49497175 від 07.12.2015 року з примусового виконання виконавчого листа №2-1347, виданого 06.04.2011 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з яких вбачається наступне:

18.11.2015 року головним державним виконавцем ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_7, при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) № 2-1347/11 виданого 06.04.2011 року року на підставі рішення Мелітопольського міськрайоннорго суду Запорізької області від 06.04.2011 року було винесено постанову про закінчення ВП № 25915695, у звязку з тим, що згідно довідки боржник ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_8, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр..-т Моторостроителей, 32 кв. 280, що за територіальністю відноситься до Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ. Заборгованість боржника по аліментам станом на 01.11.2015 року відсутня /т.1 а.с.222-223/.

На підставі заяви боржника ОСОБА_3, від 12.11.2015 року, державним виконавцем ВДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області Мариновою К.В. було проведено розрахунок заборгованості боржника по аліментам, з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 з урахуванням сплачених у добровільному порядку 8690,40 гривень, станом на 01.11.2015 року відсутня /т.1 а.с.225, 226/.

25.11.2015 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ, було відкрито виконавче провадження № 49497175 з виконання виконавчого листа № 2-1347 виданого 06.04.2011 року на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, 08.08.2003р.н., та сина ОСОБА_6, 30.09.2008р.н., у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до повноліття іншої дитини. Копія постанови була направлена сторонам виконавчого провадження /т.1 а.с.220/.

Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Шевкенківського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_9 про звернення стягнення на доходи боржника, в рамках ВП № 49497175, постановлено звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, аліментів у розмірі 50 % до покашення боргу, який на 01.01.2016 року становить 2 місяці, утриманні із заробітку (доходу) кошти перераховувати (надсилати) стягувану на домашню адресу або інші реквізити, здійснювати відрахувуання із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати стягувану у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не втсановлено до десятого числа кожного місяця наступного за звітним, підприємству, установі, організації, фізичній особі, ФОП, кожні шість місяців надсилати державному виконавцю звіт про здійснення відрахування та виплати за формою, втсановленою Міністерством Юстиції України, у разі припинення перерахування коштів стягувану у звязку зі зміною боржником місця роботи, проживання чи навчання або з інших причин підприємствам, установам , організаціям, фізичній особі, ФОП не пізніше як триденний строк надіслати письмове повідомлення державному виконацю про причину припинення виплат та із зазначенням нового місця роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме, попередити відповідальну особу за утримання коштів про відповідальність за ненадання відомостей без поважних причин, заборонити відповідальній особі самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань. Копія постанови була направлена за місцем роботи боржника ОСОБА_3 /т.1 а.с.218/.

Згідно зі звітом про здійсненні відрахування та виплати ФОМ ОСОБА_8, відносно ОСОБА_3, за постановою від 18.01.2016 року ВП № 494 97175, виданої за виконавчим документом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 2-1347 від 06.04.2011 року на користь ОСОБА_1 за період з 22.01.2016 по 30.11.2017 року утримано та перераховано аліментів з заробітної плати у розмірі 24172,49 гривень. Заборгованості станом на 08.12.2017 року не має /т.1 а.с.216/.

04.12.2017 року за вих.. № 38331 головним державним виконавцем Шевкенківського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_10 на адресу ФОП ОСОБА_8, було направлено вимогу державного виконавця в якій він просив терміново, у строк не більше ніж 5 робочих днів з дня отримання даної вимоги, надіслати на адресу Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області звіт про здійсненні відрахування та виплати, з дня постанови про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 та по теперішній час /т.1 а.с.217/.

Представник Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя просив розглянути дану справу за відсутності представника Шевченківськогого відділу ДВС м. Запоріжжя та прийняти рішення на власний розсуд /т.1 а.с.215-228/.

Відповідач ОСОБА_3 на підтвердження відсутності заборгованості по аліментам перед ОСОБА_1 надав суду довідку УДППЗ «Укрпошта», з якої вбачається що ним були здійснені наступні поштові перекази на імя ОСОБА_1, за адресою: вул. Дзержинського, 280 м. Мелітополь Запорізька область: поштовий переказ № 9/0001 на суму 1000,00 гривень, відправлений 01.09.2015 року з відділення поштового звязку Мелітополь 15, повернутий 01.10.2015 року за закінченням терміну зберігання, сплачений відправнику ОСОБА_3 06.10.2015 року, поштовий переказ № 6/0036 на суму 1500,00 гривень, відправлений 07.10.2015 року з відділення поштового звязку Мелітополь 15, сплачений 10.10.2015 року по довіреності Пінчук, поштовий переказ № 4/0043 на суму 600,00 гривень відправлений 11.11.2015 року з відділення поштового звязку Мелітополь 15, сплачений 17.11.2015 року по довіреності Пінчук, поштовий переказ № 1/0032 на суму 6390,40 гривень відправлений 16.11.2015 року з відділення поштового звязку Мелітополь 11, сплачений 17.11.2015 року по довіреності Пінчук /т.1 а.с.67/.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження узв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дітей відбувалося за рішенням суду.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов'язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Відповідно дост.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

У звязку з тим, що у відповідача ОСОБА_3 відсутня заборгованість по сплаті аліментів перед ОСОБА_1, вимоги в частині стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням рівня індексації, неустойки (пені), за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180-183, 185, 196 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 12-13, 82, 133, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені у звязку з їх несплатою та додаткових витрат на утримання дітей відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 19.10.2018.

Суддя: