справа № 439/1504/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

( З А О Ч Н Е )

2 листопада 2018 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.

з участю секретаря Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Броди в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати останнього такими, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві особистої власності належить житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1. В даній житловій квартирі був зареєстрований знайомий позивача, відповідач по справі, який з 2010 року не проживає у вищезгаданій квартирі. На неодноразові усні звернення позивача в телефонному режимі про зняття з реєстрації не реагує. Факт не проживання відповідача понад один рік стверджується актами обстеження складеними комісією Бродівської міської ради. Позивач зазначає, що на даний час реєстрація відповідача у його квартирі є перешкодою для реалізації його прав, зокрема, він не може оформити субсидію. Вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, тому просить позов задовольнити.

17.10.2018 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання, не зявився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, зясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 957205 від 09.07.2003 року (а.с.7) на праві приватної власності належить житлова квартира за адресою: АДРЕСА_2.

За вищевказаною адресою зареєстрований, але з 2010 року фактично не проживають відповідач по даній справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.13-14).

Факт відсутності ОСОБА_2 за вказаною адресою з 2010 підтверджує актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 03.08.2018 року, 06.09.2018 року та 01.10.2018 року, в яких зазначено, що відповідач, який зареєстрований в квартирі позивачка не проживає з 2010 року, його особистих речей не виявлено (а.с.10-12).

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач з поважних причин відсутні за місцем свого проживання понад один рік.

А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідачів такими, що втратили право на житлове приміщення, оскільки останні без поважних причин відсутні понад один рік за місцем проживання.

За таких обставин, на основі повно і всебічно зясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст.16,405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12,13,81,89, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2, ідентифікаційний номер невідомо, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повний текст рішення складено 2 листопада 2018 року.

02 листопада 2018 року

Суддя: ОСОБА_3