Справа № 372/4627/15-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/3592/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 1 13.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - Журби С.О., Кашперської Т.Ц., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року у справі за позовом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області до комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 про визнання незаконною і скасування державної реєстрації, визнання недійсним свідоцтва,

В С Т А Н О В И В :

10 листопада 2015 року виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області звернувся до суду із названим позовом, де просив, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог,

визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна по вулиці АДРЕСА_1: адміністративної будівлі, гаража, господарської будівлі, гаража, на ім'я ОСОБА_2, здійснену комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі №59 за реєстровим записом № 281 від 29 квітня 2010 року,

визнати недійсним свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1: адміністративну будівлю, гараж, господарську будівлю, гараж, видане комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 29 квітня 2010 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач незаконно заволодів і користується земельною ділянкою під спірним майном, яке фактично є майном Обухівської міської громади.

Також посилається на безпідставність видачі свідоцтва про право власності та реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_2.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року позовні вимоги Обухівської міської ради Київської області задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1, а саме: адміністративної будівлі, здійснену на ім'я ОСОБА_2 Комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі №59 за реєстровим записом №281 від 29 квітня 2010 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1, а саме: адміністративну будівлю, видане на ім'я ОСОБА_2 29 квітня 2010 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що в архіві Комунального підприємства «Обухівське бюро технічної інвентаризації» відсутні документи щодо технічної інвентаризації та обставин реєстрації за ОСОБА_2 прав власності на спірні будівлі, у відповідних державних реєстрах відомості про це відсутні.

Як вбачається із обставин справи, будь-яких правочинів стосовно набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на спірні об'єкти нерухомого майна не укладались, тобто він не придбав, не отримав у дар, у будь-який інший, передбачений ЦК України, спосіб не набув право власності чи право користування спірним майном.

Право власності за ним було зареєстроване неправомірно на підставі правовстановлюючого документа, який у встановленому законом порядку не видавався, отже право власності у ОСОБА_2 виникло з моменту його державної реєстрації іншим відповідачем безпідставно всупереч закону.

Таким чином, в межах розгляду справи судом не встановлено наявність будь-якої із передбачених ст.11 ЦК України підстави виникнення у ОСОБА_2 цивільного права - права власності на спірні об'єкти нерухомого майна.

Оцінюючи можливість застосування наслідків спливу позовної давності суд враховує такі обставини.

Суд погоджується із доводами позову про те, що позивачу про порушення прав громади стало відомо лише 23 грудня 2014 року, тобто з часу, коли державним реєстратором було відмовлено у задоволенні заяви позивача про взяття на облік безхазяйного майна, оскільки вони є переконливими і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, тому підстав для відмови у задоволенні позову з підстав її пропуску немає.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що будь-які передбачені законом підстави набуття ОСОБА_2 права власності на об'єкт нерухомого майна: адміністративну будівлю, за адресою: АДРЕСА_1, фактично відсутні, тому право власності ОСОБА_2 на це майно не може вважатись таким, що набуте правомірно в силу явного і грубого порушення приписів законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконною, скасування державної реєстрації та визнання незаконним свідоцтва про право власності об'єктів нерухомого майна, по АДРЕСА_1, а саме: гаража, господарської будівлі, гаража, оскільки вони доказово не обґрунтовані, а відомості про ці об'єкти відсутні у самому свідоцтві на право власності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, відповідно до наявного у справі свідоцтва про право власності ОСОБА_2 є власником адміністративної будівлі по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Обухівської міської ради №1191 від 15 лютого 2009 року право та зазначений об'єкт має наступний опис: загальна площа 108,8 кв.м., Б - гараж, В - господарська будівля, Г - гараж ( а.с. 92 т. 1 ).

Відповідно до зведеного акту домоволодіння АДРЕСА_1 в графі найменування будівель і споруд зазначені адміністративна будівля, гараж, господарська будівля, гараж ( а.с. 117 т. 1 ).

Згідно ж запису №281 реєстрової книги №59 на нежитлові об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам м. Обухів, влдасником адміністративної будівлі, гаражу, господарської будівлі, гаражу, що по АДРЕСА_1, є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Обухівської ради №1191 від 15 лютого 2009 року ( а.с. 65, 116 т. 1 ).

Разом з цим, 23 грудня 2014 року Обухівська міська рада Київської області звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, однак того дня рішенням №18239575 у задоволенні заяви було відмовлено у зв'язку із тим, що заявлене право вже зареєстровано, зокрема право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі №59 під реєстровим №281 ( а.с. 6 т. 1 ).

При цьому, як встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради №1191 від 15 грудня 2009 року вирішено оформити свідоцтва про право власності інвесторів і Обухівської міської ради на квартири та офіси, у будинку №2 мікрорайону «Сосновий» міста Обухова згідно зі списку, що додається, доручено КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» виготовити свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна згідно з додатком, вирішено зареєструвати Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштанове 2009» ( а.с. 106 т. 1 ).

Згідно наданого додатку до цього рішення, питання щодо видачі свідоцтва на право власності на ім'я ОСОБА_2 не вирішувалося ( а.с. 146-162 т. 2 ).

Окрім цього, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів набуття відповідачем права власності на спірні об'єкти нерухомого майна.

Також, на переконання апеляційного суду, до позовних вимог не можуть бути застосовані наслідки спливу строку позовної давності, оскільки, позивач дізнався про порушення свого права лише після звернення, 23 грудня 2014 року до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відтак, звернувшись 10 листопада 2015 року з даним позовом до суду ( а.с. 2-4 т. 1 ), виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, з точки зору4 суду другої інстанції, не пропустив передбачений законом трьохрічний строк на захист свого порушеного права, передбачений ст. 257 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення лише про часткове задоволення позовних вимог, не дотримавшись положень ст.ст. 16, 228, 257, 261, 317, 321, 328, 335, 386 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 10-13, 15, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні, знайшли лише часткове підтвердження при розгляді справи, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог за їх обґрунтованості у відповідності до ст. 376 ЦПК України та положень названих норм закону.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що судом не перевірено підстави реєстрації Комунальним підприємством КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» його права власності на спірні об'єкти, не витребувано та не досліджено копію свідоцтва на право власності, позивачем не доведено чи були порушені, не визнані або оспорюються його права або інтереси, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, позивачем не надано доказів знаходження об'єкта нерухомого майна ( гаража ) по АДРЕСА_1, та те, що він перебуває у комунальній власності, відсутні документи на спірне адміністративне приміщення, земельна ділянка на якій розташовані спірні об'єкти в установленому законом порядку не була відведена, позивач міг дізнатися про порушення свого права в 2010 році, порушення норм процесуального та матеріального права, а саме: ст.ст. 15, 16, 92, 253-255, 257, 258, 267, 321, 376 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 4, 5, 19, 49, 77, 89, 265 ЦПК України, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є правовими підставами для задоволення апеляційних вимог в повній мірі.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області сплачений судовий збір при подачі позовної заяви ( а.с. 1 т. 1 ) в розмірі 609 грн. ( 1218 х 1 : 2 ) та 769 ( 1 378 - 609 ) грн., відповідно, та з ОСОБА_2 на користь держави 1 058 ( 1 218 х 2 - 1 378 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-82, 141, 263, 264, 265, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року у справі за позовом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області до комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 про визнання незаконною і скасування державної реєстрації, визнання недійсним свідоцтва скасувати і ухвалити за позовом нове судове рішення про його задоволення.

Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна - адміністративної будівлі, гаража, господарської будівлі, гаража, що по АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2, здійснену Комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі №59 Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим записом №281 від 29 квітня 2010 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна - адміністративної будівлі, гаража, господарської будівлі, гаража, що по АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_2 29 квітня 2010 року.

Стягнути з комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області судові витрати в розмірі 609 грн. та 769 грн., відповідно, та з ОСОБА_2 на користь держави 1 058 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

Т.Ц. Кашперська