ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2306/4181/12
номер провадження 6/695/136/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1.

Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист №2306/4181/12 виданий 10.12.2012 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

В ході здійснення виконавчого провадження виконавцем встановлено, що боржник ухиляється від виконання вказаного судового рішення, аліменти не сплачує, та станом на 01.08.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 71523,25 грн..

Заходи, щодо виявлення місця проживання боржника, виявилися безрезультатними.

За таких обставин, керуючись ст. 438 ЦПК України державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку встановленому чинним законодавством. Державний виконавець в своєму поданні розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Враховуючи встановлені ст. 438 ЦПК України терміни розгляду вказаного подання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає, що подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук не підлягає до задоволення у звязку із наступним.

Судом вбачається, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №35984022 по виконанню виконавчого листа №2306/4181/12 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

За період виконання вказаного вище виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що боржник ухиляється від сплати аліментів, а тому станом на 01.08.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 71523,25 грн..

Згідно акту державного виконавця від 12.07.2018 року встановлено, що боржник в с. Вознесенське не проживає, майно, яке належить їй на праві власності та на яке можливо звернути стягнення, не виявлено.

Матеріали справи більше не містять жодних даних стосовно належних дій державного виконавця з приводу розшуку як майна боржника так і самого боржника.

Крім того, надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, відсутні відомості чи боржнику надсилалися виклики щодо явки останнього до виконавця для надання пояснень, необхідності виконання боргових зобовязань, тощо.

Судом вбачається, що виконавцем не направлено вимогу до відповідних державних органів про встановлення місця реєстрації проживання боржника, матеріали справи взагалі не містять жодних даних про вчиненні дії державного виконавця з приводу встановлення актуального місця реєстрації боржника.

Так із вказаного вище акту державного виконавця взагалі не зрозуміло, на підставі яких саме даних останнім було встановлено, що боржник в с. Вознесенське не проживає, відповідна довідка сільської ради в матеріалах справи відсутня.

Згідно загальних принципів закріплених у ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що саме у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Однак з матеріалів вказаного подання взагалі не можливо встановити чи належним чином встановлювалося державним виконавцем місце проживання боржника.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд при вирішенні вказаної справи враховує, що неможливість встановлення місця проживання боржника унеможливлює виконання судового рішення, обовязковість виконання якого встановлено як Конституцією України так і нормами ст. 18 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, в звязку з тим, що місце проживання боржника фактично не встановлювалося, жодні заходи державним виконавцем щодо встановлення його фактичного місця проживання не вживалися, суд вважає, що вказане подання державного виконавця є немотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Середа Л.В.