Провадження № 2/201/48/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участі секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (треті особи - приватний нотаріус Харківського МНО ОСОБА_2, Соборний відділ ДВС в м. Дніпрі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» (треті особи - приватний нотаріус Харківського МНО ОСОБА_2, Соборний відділ ДВС в м. Дніпрі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. № 3 -9 т. № 1). Разом з позовною заявою позивачем до суду була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову (а.с.№ 14-16).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2017р. позовну заяву ОСОБА_1, разом з прикладеними до неї документами було повернуто та розяснено позивачу його право на звернення до суду за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. №10 т. № 1).

10.10.2017р. ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2017р. про повернення позовної заяви (а.с. № 20-22 т. № 1).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017р. апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволено, ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 22.09.2017р. скасовано (а.с. № 77-78 т.№ 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 29.12.2017р. вищезазначену позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та позивачу було запропоновано усунути недоліки (а.с.№ 81 т. № 1).

18.01.2018р. позивачем на виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 29.12.2017р. до суду були подані документи для усунення недоліків та ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.02.2018р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.117 т.№1),

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №435, за яким звернуте стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.02.2018р. заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» (треті особи приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_2 Соборний ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню зупинено стягнення на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі під № 435, вчиненого 04.02.2016р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (виконавче провадженням № 51724193).

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 04.02.2016р. приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №435, за яким було запропоновано звернути стягнення на належну позивачу на праві власності квартиру АДРЕСА_2, яка була передана в іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» (на теперішній час АТ «Укрсоцбанк») на підставі іпотечного договору, який зареєстрований в реєстрі №3546, в якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за договором кредиту №09.2/234-6 від 21.06.2006р. За рахунок коштів отриманих від реалізації майна запропоновано задовольнити вимоги кредитора станом на 05.10.2015р. в розмірі 633343,47грн. 25.07.2016р. Жовтневим ВДВС м. Дніпропетровська Головного ТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП 51724193 на підставі виконавчого напису нотаріуса №435, який видано 04.02.2016р., накладено арешт на належну позивачу квартиру. Позивач вважає, що на день вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Харківського МНО ОСОБА_2 не мав достатньо підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, оскільки не було надано доказів, які б підтверджували безспірність вимог стягувача за договором іпотеки та доказів направлення на адресу іпотекодавця письмової вимоги про усунення порушення згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку». Крім того, позивач зазначав, на момент вчинення виконавчого напису існувало рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у справі №204/1712/15-ц, яким було стягнуто на корить ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за договором кредиту в розмірі 575907,69 грн., і відповідне спростовує факт безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки на день вчинення виконавчого напису в судовому порядку був вирішений спір щодо розміру заборгованості за договором кредиту. Отже, приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не було перевірено факту безспірності заборгованості та спливу 30-ти денного строку з моменту надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень. Виходячи з викладеного, позивач просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Харківського МНО ОСОБА_2 від 04.02.2016р. зареєстрований в реєстрі за № 435 таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача.

13.03.2018р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві, посилаючись на те, що на адресу позивача, який є іпотекодавцем, надсилалося повідомлення про порушення основного зобовязання (копія якого додається) і відповідно до п.2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Враховуючи наявність у позивача простроченої заборгованості за договором кредиту №09.2/234-6, банк звернувся до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_2, з заявою про вчинення виконавчого напису, до якого банком було долучено повний та виключний перелік документів для вчинення виконавчого напису, як того вимагає Закону України «Про нотаріат». Під час вчинення виконавчого напису нотаріус не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В підготовче засідання, яке було призначене на 16.07.2018р., зявилися представники позивача та відповідача, якими до суду були надані заяви про проведення підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду, всі наявні у сторін докази по справі були надані суду.

16.07.2018р. відповідно до положень ст.197, п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України у справі було проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 10.10.2018р. (а.с.№ 91 т.№ 2).

10.10.2018р. до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 ( діє на підставі довіреності від 18.09.2017р. (а.с. № 98-99 т. № 2), в якій представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд справу розглядати за відсутності позивача та його представника за наявними у справі матеріалами.

В наданій суду 10.10.2018р. заяві представник відповідача ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 13.08.2018р.- а.с. №101 т.№ 2) позовні вимоги не визнав в повному обсязі з підстав та обґрунтувань викладених у відзиві на позов, просив суд в задоволені позову відмовити, справу розглядати 10.10.2018р за його відсутності. Зазначив, на час вчинення виконавчого напису не було нерозглянутих справ щодо заборгованості позивача. Додатково представник відповідача зазначив суду про зміну найменування відповідача на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Третя особа - приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_2 про день та час розгляду справи 10.10.2018р. був повідомлений належним чином. Раніше, а саме 14.08.2018р. до суду надійшла заява приватного нотаріуса про розгляд справи без його участі (а.с. № 96 т.№ 2).

Третя особа - Соборний відділ ДВС в м. Дніпрі ГТУЮ у Дніпропетровській області про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.№ 95т. № 2), про причини неявки свого представника суд не сповістив.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення сторін про день та час розгляду справи, надані представниками сторін письмові пояснення, відзив на позов, заяви представників позивача, відповідача, приватного нотаріуса про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за відсутності сторін (їх представників).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 21.06.2006р. між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №09.2/234-6, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 55000 дол.США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік, з кінцевим терміном погашення до 20.06.2021р. (а.с. № 32-36 т.№ 1).

У забезпечення виконання позичальником зобовязань за договором кредиту №09.2/234-6, 21.06.2006р. між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк» був укладений іпотечний договір №546 зареєстрований в реєстрі за №2269, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю в якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 09.2/234-6 від 21.06.2006р., нерухоме майно (квартира), яке стане власністю іпотекодавця після укладення цього договору, а саме: в житловому будинку літ.А-4 кв.№34, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. № 176-А (а.с.№ 26-30 т.№ 1).

Відповідно до Договору про внесення змін №2 від 08.11.2012р. до договору кредиту №09.2/234-6 від 21.06.2006р., сторони дійшли взаємної згоди про внесення змін до умов кредитування, які викладені в договорі кредиту, а саме змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 47948,51 дол. США разом з нарахованими відсотками в сумі 11626,53 дол. США в гривню за курсом 8,21 грн. за 1 дол.США, що на дату укладення Договору про внесення змін загалом становить 489111,08 грн., зі сплатою відсотків у сумі 9,9% річних з встановленням плаваючої відсоткової ставки з 08.11.2022р. та кінцевим строком погашення до 07.11.2028р. (а.с. № 48-50 т. № 1).

08.11.2012р. між сторонами був укладений Договір про внесення змін до іпотечного договору від 21.06.2006р., згідно якого до іпотечного договору були внесені зміни з урахуванням змін умов кредитування, які були погоджені сторонами в Договорі про внесення змін №2 від 08.11.2012р. (а.с.№31 т.№1).

Згідно п.п.4.2, 4.4. іпотечного договору від 21.06.2006р., у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених цим Договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань за Договором кредиту, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається у разі невиконання іпотекодавцем зобовязань, передбачених Договором кредиту (в тому числі в разі несвоєчасного погашення процентів та кредиту) та /або невиконання іпотекодавцем зобовязань, передбачених підпунктами 2.1.1.-2.1.12 цього Договору.

Умовами Договору від 08.11.2012р. про внесення змін до іпотечного договору від 21.06.2006р. пункт 4.6 ст.4 іпотечного договору викладеного в новій редакції, а саме: «п.4.6. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів, зокрема, підпункт 4.6.2. на підставі виконавчого напису нотаріуса.

04.02.2016р. приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис №435 яким звернуто стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_1. За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»» за період з 04.03.2014р. по 05.10.2015р., які станом на 05.10.2015 року складають 633343,47 грн., заборгованість по кредиту 486492,58 грн., заборгованість по відсоткам 99213,42 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 33792,55 грн., та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості відсотків 13844,93 грн. (а.с. № 58 т. №1).

Згідно до ч.1,3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 06.11.2014 р.) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 35 Закону України «Про іпотеку» визначає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом

позасудового врегулювання на підставі договору.

Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ України від 22.02.2012р. №296/5 визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Як вбачається з наданих відповідачем суду письмових доказів, в жовтні 2015р. банком було підготовлено та направлено іпотекодавцю ОСОБА_1 письмову вимогу в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» вих. № 08-406-297/96-19468 від 27.10.2015р., в якій іподекодержателем зазначено зміст порушених зобов'язань, розмір невиконаних грошових зобовязань та висунуто вимогу про виконання порушеного зобов'язання протягом 30 днів з дня отримання вимоги з попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги.

Відповідна вимога не була отримана іпотекодавцем, конверт повернутий за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно п.117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009р. № 270, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

При цьому, згідно наданої відповідачем копії вимоги (а.с. № 133-134 т. № 1) та копії поштового конверту з повідомлення про вручення (а.с. №135-136 т. № 1), судом встановлено, що досудова вимога була надіслана ОСОБА_1 на адресу: м.Дніпропетровськ, вул. Прикордонна, буд. № 59, що не відповідає адресі місця проживання позивача, вказаній в іпотечному договорі, станом на день направлення вимоги, оскільки судом встановлено, що згідно Договору про внесення змін до іпотечного договору від 08.11.2012р., адресою проживання ОСОБА_1, є АДРЕСА_4, відповідна адреса реєстрації ОСОБА_1, визначена також в Договорі про внесення змін №2 до договору кредиту, і насамперед, у виконавчому написі нотаріуса.

Отже, при вчиненні виконавчого напису, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_2, не були належним чином перевірені надані стягувачем документи на підтвердження виконання вимог закону щодо повідомлення іпотекодавця.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини належного направлення банком на адресу позивача досудової вимоги з повідомленням іпотекодавця про строки усунення порушень не знайшли своє підтвердження наявними в матеріалами справи письмовими доказами, що свою чергу спростовує твердження відповідача про вчинення виконавчого напису з дотримання 30-ти денного строку з моменту надіслання банком повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень за адресою зазначеною в іпотечному договорі. Отже, Іпотекодержатель здійснив позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки без дотримання вимог спеціального закону з питань усунення порушень.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом МЮУ від 03.03.2004р. №20/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у

відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як зазначено в правовій позиції ВСУ у справі за №6-887цс17: «З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частин), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

В позовній заяві позивач посилався на те, що безспірність заборгованості спростовує той факт, що на день вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглянуто по суті спір щодо розміру заборгованості за договором кредиту №09.2/234-6, а саме, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2015р. у справі №204/1712/15-ц стягнуто на користь відповідача заборгованість в розмірі 575907,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом 486492,58 грн., заборгованість по відсоткам 67640,05 грн, пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 11699,85 грн., та пеня за прострочення сплати відсотків в розмірі 6421,21 грн..

Проте, ці доводи позивача суд оцінює критично виходячи з наступного.

Оскільки копія вищезазначеного рішення суду позивачем не була надано суду разом з позовною заявою, для надання належної оцінки вищенаведеним доводам позивача з текстом рішенням суду у справі №204/1712/15-ц, суд був обізнаний з реєстру судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/56520706. Так, відповідно до тексту рішення Красногвардійського районного суду від 11.12.2015р. у справі №204/1712/15-ц, який оприлюднено в реєстрі судових рішень 22.03.2016р., судом на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнута заборгованість станом на 11.02.2015р. в розмірі 572253 грн. 69 коп., яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 486492 грн. 58 коп., заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 67640 грн. 05 коп., пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 11699 грн. 85 коп., пеню за прострочення сплати відсотків у розмірі 6421 грн. 21 коп. Стягнення за виконавчим написом здійснено задля задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 633 343,47 грн. станом на 05.10.2015р.

При цьому доказів існування іншого розміру заборгованості станом на 04.02.2016р. позивачем суду не надано. Долучені позивачем до позовної заяви копії квитанцій на підтвердження погашень за договором кредиту не приймаються судом до уваги, оскільки відповідні платіжні операції були здійснені за період з травня 2016р. по вересень 2016р., а отже, цілком обґрунтовано не могли бути враховані стягувачем при розрахунку грошових зобовязань ОСОБА_1 станом на день вчинення виконавчого напису.

Також, суд вважає необхідним зазначити про те, що станом на 04.02.2016р. судове рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту №09.2/234-6 не було виконано боржником, і відповідна обставина не позбавляла банк права на звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, виконавчий напис вчинено не на договорі кредиту, а на іпотечному договорі, строк дії якого станом на 04.02.2016р. (дата вчинення виконавчого напису) не припинено.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису №435 від 04.02.2016р. таким, що не підлягає виконанню при розгляді справи знайшли своє підтвердження з підстав порушення нотаріусом вимог п.2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ України від 22.02.2012р. №296/5, порушення іпотеко держателем вимог ст.35 Закону України «Про нотаріат», а отже підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) було замінено назву відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк» з огляду на те, що згідно нової редакції Статуту, погодженої з НБУ 06.07.2018р., повне офіційне найменування банку змінено на Акціонерне товариство "Укрсоцбанк», скорочене АТ "Укрсоцбанк» (копія нового Статуту до матеріалів справи долучена).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача АТ «Укрсоцбанк» на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 640 грн. та суму сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову судового збору в розмірі 320 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. №24, 25), а разом 960грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ України від 22.02.2012р. №296/5, ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», правовою позицією ВСУ у справі за №6-887цс17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч. 2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265, п.9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (треті особи - приватний нотаріус Харківського МНО ОСОБА_2, Соборний відділ ДВС в м. Дніпрі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 04.02.2016р., зареєстрований в реєстрі за №435, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_5 (з 03.06.2016р. назва - м.Дніпро), що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В. Ткаченко