РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області,

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі : - Росовській О.Ю.,

із участю : - позивача ОСОБА_2,

- третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у першому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, із участю третіх осіб - Виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 27.06.2018 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_2. У цьому будинку зареєстровані його дружина ОСОБА_3, а також дочка від попереднього шлюбу ОСОБА_4 Остання з 2005 року проживає в м.Магадан Російської Федерації, громадянство якої вона мала отримати, дочка спілкується із ним лише по телефону. Хоча з вказаного часу відповідач не проживає у його будинку, вона не оплачує комунальні аослуги, що створює позивачу перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, так як наразі йому відмовлено у нарарувані субсидії через зареєстровану повнолітню дочку, врахувавши з цих підстав значну суму коштів на неї. Самостійно оплатити комунальні послуги він внаслідок невеликого розміру своєї пенсії не здатен. Попередні його прохання щодо зняття з реєстрації у його будинку в добровільному порядку відповідач не виконала (а.с.2-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 10.07.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.08.2018 року розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою позивача.

В судовому засіданні 09.10.2018 року позивач ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з викладених у позові обгрунтувань. Додатково просив врахувати обставини реєстрації відповідачем шлюбу, зміну нею прізвища з "ОСОБА_8" на "ОСОБА_8", отримання нею паспорту громадянина Російської Федерації, із реєстрацією на її території у 2006 році в АДРЕСА_1, копії посвідчених нотаріусом документів щодо чого додатково представив суду.

Третя особа ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтвердивши викладені позивачем ОСОБА_2 обставини спору.

Представник третьої особи Леляцької сільської ради Жмеринського району - сільський голова ОСОБА_7 за його належним викликом в судове засідання не з'явився, попередньо подавши письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутність, зазмістом якої вказав також про відсутність заперечень стосовно заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_8., належно повідомлена згідно положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася причин своєї повторної неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не представила, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин чи щодо розгляду справи у її відсутність до суду не подала, що наразі не становить визначених законом підстав для відкладення судового засідання, відтак не перешкоджає судовому розгляду справи.

Свідок ОСОБА_9 суд пояснив, що він з 1989 року прожває в АДРЕСА_2. З того часу знає, що у вказаному селі проживала сім'я позивача ОСОБА_2, у складі якої разом з батьками проживали багато дітей. Проте, з часом усі діти пороз'їжджались, знявшись з реєстрації у їх будинку, окрім молодшої доньки ОСОБА_4, яка залишається досі там зареєстрованою, хоча тривалий час не мешкає у батьківській хаті, так як постійно проживає на території Російської Федерації. Востаннє він її бачив у селі шість років тому щонайменше.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що особисто вона не знайома з відповідачем ОСОБА_4, проте, постійно проживаючи у суміжному сусідстві із будинком позивача в АДРЕСА_2 понад 10 років не бачила, аби упродовж цього строку там проживав хтось іще, окрім самого позивача та його дружини ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно реєстраційного посвідчення від 13.05.2005 року на підставі свідоцтва про право власності від 22.04.2005 року №15, виданого на підставі рішення Леляцької сільської ради Жмеринського району від 24.03.2005 року №14, за позивачем ОСОБА_2 однособово у встановленому законом порядку зареєстровано право приватної власності в цілому на домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.12, 7, 8-11).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.17) позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земеьна ділянка по АДРЕСА_2.

У відповідності до копій розрахункових книжок стосовно будинковолодіння по АДРЕСА_2 оплата житлово-комунальних послуг здійснюється позивачем ОСОБА_2, зокрема за послуги газопостачання, з розрахунку двох мешканців (а.с.13-14,15,16).

Відповідно до довідки виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району від 25.06.2018 року №1367 до складу сім'ї позивача ОСОБА_2, який проживає у АДРЕСА_2, входять дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4; остання зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою (а.с.19).

За змістом додатково представлених позивачем копій свідоцтва про укладення шдюбу серії НОМЕР_3, свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4, паспорту № НОМЕР_5, що посвідчені нотаріально, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 03.09.2005 року; 05.09.2006 року вона змінила своє прізвище з "ОСОБА_8" на "ОСОБА_8"; 13.09.2006 року їй видано паспорт громадянина Російської Федерації, з 17.08.2006 року відповідач ОСОБА_8 зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_1.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Обставин щодо створення відповідачу будь-яких перешкод у проживанні в спірному житловому приміщенні або про поважність причин власної відсутності відповідачем ОСОБА_8 не заявлено.

Враховуючи наведене та вимоги діючого законодавства, а також те, що позивач, як власник нерухомого майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні нею свого права користування та розпорядження особистим нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати житловий будинок за власним розсудом, наразі відповідач ОСОБА_8 не є співвласником даного житлового приміщення, а також фактично відсутня у зазначеному будинку терміном понад один рік, поважності причин чого суду ніким не повідомлено, сукупність встановлених обставин чого визначає застережені законом підстави визнання відповідача особою, яка втратила право користування вказаним спірним будинком, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача стосовно примусового зняття з реєстрації відповідача судом визнається безпідставною за її передчасністю наразі, оскільки підставою такого може бути власне звернення з метою захисту особистих прав позивачем до відповідного органу місцевого самоврядування із даним судовим рішенням після набрання ним законної сили, як визначеної положеннями ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однієї з підстав здійснення саме зняття з реєстрації місця проживання особи. Відтак у задоволення позову в цій частині вимог суд визначає за необхідне відмовити.

З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача в частині вказаної вимоги немайнового характеру стягненню на її користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с.1) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.10, 12, 13, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263- 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовлити частково.

Визнати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_2,, мешканки АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифкаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2) 704 гривні 80 копійок судових витрат із сплати судового збору.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайоннй суд Вінницької області.

Повне судове рішення складено 19.10.2018 року.

Суддя Вернік В.М.