КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року

справа 753/14496/17

провадження № 22-ц/824/167/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач - ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 06 вересня 2017 року у складі судді Вовк Є.І. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму коштів у розмірі 51 808,40 грн., що еквівалентно 2 000 доларів США, індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 23 084,37 грн., 3% річних у розмірі 3 530,07 грн., процентів від суми позики у розмірі 19 894,90 грн., а всього 98 317,74 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 06 вересня 2017 року повернуто позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики, який відповідачем не виконується. У даному договорі не зазначено місце його виконання, тому місце виконання договору є місце проживання позивача. Позивач пред'явила позов до суду за правилами альтернативної підсудності, передбаченої ч.8 ст.110 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення до суду з позовом, за місцем виконання договору.

Також посилається на те, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства винесено ухвалу про повернення позовної заяви не отримавши інформації від органів реєстрації місця проживання відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями п.6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

У відповідності до вказаних положень ЦПК України, розгляд даної апеляційної скарги проведений без повідомлення учасників справи.

Відповідач до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не подав.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року №3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

Таким чином, розгляд справ та матеріалів, що знаходилися у провадженні Апеляційного суду м. Києва та Апеляційного суду Київської області, з урахуванням нового автоматичного розподілу справи, здійснюється Київським апеляційним судом.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позов було подано з порушенням правил підсудності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення позивача до суду, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ст. 118 та 119 ЦПК України, редакція яких діяла на момент звернення позивача до суду, саме позивач обирає спосіб звернення до суду, а ст. 11 ЦПК України було визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог.

Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США, на підтвердження чого відповідачем було складено розписку. Дана розписка за своєю суттю є договором позики, умови якого відповідач не виконує.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що позивач подала позов про стягнення боргу за договором позики до Дарницького районного суду м. Києва за своїм місцем проживання, скориставшись правилом альтернативної підсудності на підставі ч.8 ст.110 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення позивача до суду.

Стаття 110 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення позивача до суду, передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, згідно з ч. 8 ст.110 цього Кодексу, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як зазначено в позовній заяві, у спірному договорі не визначено місце його виконання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 532 ЦК України, місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням- за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа,- за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання.

Положення вказаної статті визначають порядок виконання договору у тому разі, коли у договорі не зазначено місце його виконання. Однак, дана норма матеріального права не може бути застосована до вирішення питання про підсудність справи, що врегульоване процесуальним законодавством.

Враховуючи, що місця повернення грошових коштів у розписці не зазначено, виконання якої можливе не лише за місцем проживання позивача, тому положення альтернативної підсудності, визначеної ч.8 ст.110 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення позивача до суду, до даних правовідносин не застосовується.

Таким чином позивачем при зверненні до суду з позовом порушено правила підсудності, визначені ч. 1 ст. 109 ЦПК України, редакція якої діяла на момент звернення позивача до суду.

З матеріалів позовної заяви слідує, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1

З наведеного вище випливає, що позивач звернулась з позовом до Дарницького районного суду міста Києва зазначивши місце проживання відповідача, що територіально не відноситься до Дарницького району м. Києва.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства винесено ухвалу про повернення позовної заяви не отримавши інформації від органів реєстрації місця проживання відповідача, оскільки порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви, а тому не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду м.Києва від 06 вересня 2017 року є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді