ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2938/18 Справа № 176/625/18 Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н.Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жовтоводського міського суду дніпропетровської області від 31 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, і якому просив ухвалити судове рішення, яким скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, з шлакоблочним сараєм №111. Зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на вказане нерухоме майно. Стягнути судові витрати по справі.

Позов мотивований тим, що між ним та відповідачем-ПАТ КБ «ПриватБанк», 25.06.2007 року укладено кредитний договір №DNJ0GK00000129, відповідно до п.7.1 якого відповідач зобов'язався надати йому кредитні кошти строком на 20 років, з 25.06.2007 року по 25.06.2027 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 50 000 грн. на купівлю квартири, а також у розмірі 9000 грн. на сплату страхових платежів у передбачених договором випадках зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць (16,08 річних) на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за повернення додаткового моніторингу. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 25 червня 2007 року між ним та відповідачем було укладено іпотечний договір №DNJ0GK00000129, що посвідчений приватним нотаріусом. За умовами вказаного іпотечного договору в іпотеку ним було передано належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та шлакоблочний сарай №111, загальною площею 4,3 кв.м. Також 25.06.2007 року між ним та відповідачем було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким, у разі настання будь-якої з умов договору іпотеки, іпотекодержатель з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Після укладання вказаних договорів позивач почав своєчасно та в повному обсязі вносити визначену кредитним договором суму, а з 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з незрозумілих підстав почав вживати незаконні дії щодо позбавлення його нерухомого майна. Так, у квітні 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до нього про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу предмету іпотеки. Рішенням суду від 05.08.2009 року в задоволенні вказаного позову було відмовлено. У листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Провадження по вказаній справі було закрито. У квітні 2017 року після телефонного повідомлення представниками ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 стало відомо, що останній, у порушення умов кредитного та іпотечного договорів, чинного законодавства України здійснив перехід права власності за собою щодо предмету іпотеки та належної йому спірної квартири. 11 листопада 2016 року за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. здійснено державну реєстрацію переходу права власності на спірну квартиру з сараєм на відповідача. Таким чином позивач вважає такі дії відповідачів незаконними та такими, що підлягають скасуванню судом, оскільки ним не порушувались умови кредитного та іпотечного договорів, він щомісячно здійснював погашення заборгованості за кредитним договором у встановленому порядку. Заборгованість відсутня.

Рішення Жовтоводського міського суду дніпропетровської області від 31 травня 2018 року позовну заяву задоволено та ухвалено скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка складається: 1-коридор пл.3.3 кв.м; 2-жила кімната пл.23,0 кв.м; 3-жила кімната пл.14.1 кв.м; 4-коридор пл.3,0 кв.м; 5 - кухня пл..10,2 кв.м; 6-ванна пл.2,8 кв.м; 7 - туалет пл.1,3 кв.м; загальна площа 62 кв.м, житлова площа 37,1 кв.м з шлакоблочним сараєм №111 загальною площею 4,3 кв.м.; зареєструвати за ОСОБА_1 . право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка складається: 1-коридор пл.3.3 кв.м; 2-жила кімната пл.23,0 кв.м; 3-жила кімната пл.14.1 кв.м; 4-коридор пл.3,0 кв.м; 5 - кухня пл..10,2 кв.м; 6-ванна пл.2,8 кв.м; 7 - туалет пл.1,3 кв.м; загальна площа 62 кв.м, житлова площа 37,1 кв.м з шлакоблочним сараєм №111 загальною площею 4,3 кв.м.; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що обставини порушення прав позивача, як іпотекодавця при реєстрації права власності на належне йому майно за іпотекодержателем ПАТ КБ «ПриватБанк» знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 з шлакоблочним сараєм №111. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що підписанням договору іпотеки позивачем та банком погоджено умови договору іпотеки, які містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" та досягнуто згоди щодо можливого звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 25 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNJ0GK00000129, згідно з яким Банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 25.06.2007 року по 25.06.2027 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 50000, 00 грн. на купівлю квартири, а також 9000, 00 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту згідно з п.3.11, даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 807,03 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 25.06.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір іпотеки №DNJ0GK00000129, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дудник Т.В., за реєстровим №46, згідно умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку двокімнатну квартиру, жилою площею 37,1 кв.м., загальною площею - 62,0 кв.м та шлакоблочний сарай №111, загальною площею 4,3 кв.м розташована за адресою: АДРЕСА_1

З метою визначення способів та порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, для задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором 25.06.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого з метою задоволення своїх вимог іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11 листопада 2016 року за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. здійснено державну реєстрацію переходу права власності на спірну квартиру з сараєм на відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Умови Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 25.06.2007 року містять відповідне застереження, а саме, з метою задоволення своїх вимог іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані.

На момент здійснення державної реєстрації права власності шляхом набуття ПАТ КБ «ПриватБанк» права власності на предмет іпотеки позивачем не було порушено умов кредитного та іпотечного договорів та надає на підтвердження цього переконливі докази, а саме квитанції про щомісячне погашення заборгованості за кредитним договором та копію рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2009 року, за яким у задоволенні позову ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено та зазначено, що на момент ухвалення рішення встановлено, що ОСОБА_1 виконує умови договору.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року було задоволено заяву позивача про витребування доказів та витребувано у Відділі з питань державної реєстрації Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області належним чином засвідчені матеріали реєстраційної справи №107, яка містить документи, що були підставою для прийнято рішення про державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно.

В наданій копії реєстраційної справи міститься копія поштового повідомлення про отримання позивачем письмового повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» надісланого рекомендованим листом з повідомленням «Укрпоштою».

При візуальному огляді підпису, що міститься на цьому повідомленні та підпису позивача, який міститься, як на кредитному договорі, договорі іпотеки та інших досліджених судом документах, вбачається, що підписи не є ідентичними один одному.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не був належним чином повідомлений про позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на належне йому нерухоме майно, що в свою чергу, згідно до п.61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виключало можливість здійснення приватним нотаріусом Бондар І.М., реєстраційних дій по державній реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договору іпотеки.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що обставини порушення прав позивача, як іпотекодавця при реєстрації права власності на належне йому майно за іпотекодержателем ПАТ КБ «ПриватБанк» знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 з шлакоблочним сараєм №111. є законними і обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Відповідно до п. 24 Договору іпотеки зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі.

Відповідно до п.46 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015р. № 1127, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

На підставі викладеного та з урахуванням вищенаведених вимог чинного законодавства, при розгляді справи було доведено, що позивач не був належним чином та у передбачений законом спосіб попереджений про позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення переходу до іпотекодержателя права власності на нерухоме майно (предмет іпотеки), що в свою чергу, згідно п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виключає можливість здійснення приватним нотаріусом реєстраційних дій по здійсненню державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

За таких обставин судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду дніпропетровської області від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко