Справа № 462/6446/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення заробітної плати,

встановив:

Позивачка 11 жовтня 2018 року звернулася до суд позовом про стягнення з відповідача заробітної плати згідно штатного розпису за 2017 рік за період з січня 2018 року по серпень 2018 року у розмірі 34096 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона перебуває у трудових відносинах з Комунальною 3-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова та працює на посаді лікаря-стоматолога дитячого. З 01 серпня 2017 року після призначення на посаду головного лікаря ОСОБА_2 та по даний час заробітна плата працівникам поліклініки не виплачується та взагалі не нараховується. Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова з відповідача на її користь стягнуто заробітну плату по грудень 2017 року. У звязку із тим, що розмір заробітної плати згідно штатного розпису на 2017 рік, оскільки штатного розпису на 2018 рік немає, становить 4262 грн., просить стягнути з відповідача заборговану заробітну плату за січень-серпень 2018 року у розмірі 34096 грн. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

11.10.2018 року ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивачка у судове засідання не зявилася, проте в позовній заяві просить розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі представника відповідача, який до суду не зявився, відзиву не подав, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 4 червня 2018 року позов ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова про стягнення заробітної плати задоволено та стягнуто з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 5328 грн. заборгованості по заробітній платі за період з серпня 2017 року по грудень 2017 року.

Зазначеним рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 з 03.03.2008 року зарахована на посаду лікаря-стоматолога дитячого у 3-тю стоматологічну поліклініку м. Львова на 0,25 ставки посади, що підтверджується наказом № 38-к від 28.02.2008 року. З серпня 2017 року по грудень 2017 року відповідач не проводив нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати. Згідно із штатним розписом Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на 2017 рік, відповідно до якого місячний фонд заробітної плати для лікарів стоматологів дитячих відповідно до кількості посад (12) становить 51153,96 грн., а відтак щомісячна заробітна плата лікаря-стоматолога дитячого становить 4262 грн. Сума заборгованості відповідно обчислюється як 4262 грн. (розмір заробітної плати згідно штатного розпису) х 0,25 (ставка посадового окладу) х 5 (період заборгованості) = 5328 грн.

Зазначене рішення носить преюдиційний характер, а відтак вищевказані обставини доказуванню не підлягають в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, надану Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 у період з січня 2018 року по серпень 2018 року не отримувала заробітної плати /а.с.6-8/.

Разом з тим, позивачкою не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що вона з січня 2018 року по серпень 2018 року працює на повній ставці лікаря-стоматолога дитячого.

Позивачем до матеріалів справи долучено штатний розпис Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на 2017 рік, відповідно до якого місячний фонд заробітної плати для лікарів-стоматологів дитячих відповідно до кількості посад (12) становить 51153,96 грн. /а.с.3/. Відтак щомісячна заробітна плата лікаря-стоматолога дитячого становить 4262 грн., та відповідно 0,25 ставки складає 1065, 50 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з позовної заяви, штатний розпис на 2018 рік Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на підприємстві відсутній. Відповідач, який був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду штатного розпису на 2018 рік не подав.

Статтею 32 КЗпП України передбачено, що розпір оплати праці належить до істотних умов праці.

Представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що у 2018 році у Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова відбулась істотна зміна умов праці, щоб надавало відповідачеві право зменшити у 2018 році розмір щомісячної заробітної плати у порівнянням із виплатами заробітної плати у 2017 році.

За таких умов, суд погоджується з твердженням позивача про те, що щомісячна заробітна плата лікаря-стоматолога дитячого у 2018 році становить 4262 грн., як це і було відповідно до штатного розпису у 2017 році.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженнями позивачки, що її щомісячна заробітна плата становить 4262 грн., так як вона працює на 0,25 ставки посади лікаря-стоматолога дитячого.

За наведеного, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по серпень 2018 року становить 8524 грн. (4262 грн. х 0,25 ставки х 8 місяців) .

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що існували законні підстави для того, щоб протягом січня-серпня 2018 року не проводити нарахування та виплату позивачці заробітної плати у встановленому штатним розписом розмірі, який гарантований чинними нормами трудового законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заборгованість по заробітній платі за період з січня 2018 року по серпень 2018 року підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідач, перебуваючи з позивачем у трудових відносинах, не проводив нарахування та виплату гарантованої законом заробітної плати.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 8524 грн. за період з січня 2018 року по серпень 2018 року.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1762 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 141, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 8524 грн. (вісім тисяч п»ятсот двадцять чотири) грн. заборгованості по заробітній платі за період з січня 2018 року по серпень 2018 року.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь держави 1762грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах виплати за один місяць допустити до негайного виконання.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: 79035, м. Львів, вул. Липова Алея, 5/39.

Відповідач: Комунальна 3-я стоматологічна поліклініка м. Львова, місцезнаходження: 79021, м. Львів, вул. С.Петлюри, 17; .

Суддя: