АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/2095/17 Номер провадження 22-ц/786/2054/18Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Бондаревської С.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області, ухвалене 15 березня 2018 року в приміщені суду у м. Глобине у складі судді Олефір А.О., повний текст якого складено 21 березня 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 108,81 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1600 грн.

В обґрунтування вказаних вимог вказувало, що відповідно до укладеного з ОСОБА_2 кредитного договору від 21 липня 2011 року остання отримала кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначало, що ОСОБА_2 належним чином умови кредитного договору не виконувала, внаслідок чого станом на 31 липня 2017 року має заборгованість у розмірі 47 108,81 грн., яка має бути стягнута з неї рішенням суду.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено строк позовної давності.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказувало, що кінцевим строком дії кредитної картки, виданої на ім'я ОСОБА_2, є січень 2015 року, що не було враховано місцевим судом.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2011 року ОСОБА_2 заповнила та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. ОСОБА_2 погодилася з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтверджує, що вона з ними ознайомлена та згодна.

На підставі заяви, ОСОБА_2 отримала кредитну картку № НОМЕР_1, на яку зараховано суму кредитного ліміту в розмірі 1400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач виконав взяті на себе за договором зобов'язання, надав відповідачу кредитні кошти, в розмірі встановленому Договором.

Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого, станом на 31 липня 2017 року її заборгованість перед банком складає 47 108,81 грн., з яких: 994,84 грн. заборгованість за кредитом; 38 914,50 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4480,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2219,47 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку із пропуском строків позовної давності, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

З матеріалів справи вбачається, що платіжну картку відповідачу було видано 21 липня 2011 року, строк дії картки визначено - 1 рік, тобто до липня 2012 року, строк дії договору відповідає строку дії картки. Отже, за змістом договору повний розрахунок за кредитом мав бути виконаний протягом річного строку, який співпадає зі строком дії кредитної карти.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 було здійснено 19 березня 2013 року на суму 700 грн.

Таким чином, строк позовної давності слід обраховувати з 20 березня 2013 року, що вказує на те, що він сплив 20 березня 2016 року. Проте, із вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду лише у жовтні 2017 року, тобто із пропуском строку позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Апеляційний суд не може прийняти доводи апелянта щодо строку дії кредитної карти, виданої ОСОБА_2, до січня 2015 року, оскільки у суді першої інстанції ПАТ КБ «ПриватБанк» не заявляв вимогу по стягненню заборгованості за кредитним лімітом по картці № НОМЕР_2. Докази, які підтверджують строк дії вказаної картки під час розгляду справи у місцевому суді не подавалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Ухвалами Глобинського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2017 року та 06 лютого 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язано надати в судове засідання інформацію про дату видачі кредитної картки, виданої на ім'я ОСОБА_2 згідно кредитного договору №б/н від 21.07.2011 року, встановлений кредитний ліміт та термін її дії, дані щодо продовження терміну дії картки, її перевипуск, тощо із зазначенням чи погоджувалася пролонгація дії картки з відповідачем, а також інформацію про те, за рахунок яких коштів та яким чином проводилось погашення заборгованості по вказаному кредитному договору протягом терміну дії картки та 19.12.2014 року, зокрема.

Вказані ухвали не були виконані ПАТ КБ «ПриватБанк». Будь-яких доводів щодо неможливості подання до суду першої інстанції доказів, що підтверджують строк дії картки НОМЕР_2, АТ КБ «ПриватБанк» не наводить. З матеріалів справи не вбачаються підстави вважати, що позивач мав будь-які перешкоду у поданні доказів. Докази щодо строку дії картки НОМЕР_1 апелянтом не надано.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- Т.О. Кривчун

--//-- С.М. Бондаревська

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова