РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в місті Рівне по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно наказу № 1006-ВК від 29.03.2017 року, він з 04.04.2017 року був звільнений з роботи з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На час звільнення йому не було виплачено заборгованість по заробітній платі, яка згідно з довідкою від 13.11.2017 року за № 2326 складає 43653,48 грн., в тому числі вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку 19878,32 грн. та компенсація за невикористану відпустку 4978,93 грн. Відмову виплатити кошти, відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів. При розрахунку середнього заробітку він брав заробітну плату за лютий та березень 2017 року, що підтверджується довідкою від 30.03.2018 року за № 1266. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 43653,48 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 05.04.2017 року по 16.07.2018 року в сумі 128854,16 грн.

Ухвалою суду від 15.08.2018 року ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень.

Згідно поданого до суду відзиву, представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позовних вимог, покликаючись на ту обставину, що вини ПрАТ "Рівнеазот" у невиплаті належних звільненому працівникові сум немає, оскільки ПрАТ» Рівнеазот» не отримало всіх належних сум за надані послуги від РОВКП «Рівнеоблводоканал. Крім того, з 07 березня 2017 року на підприємстві повністю обмежили поставку природного газу, не давши змоги виробити продукцію. Вважає, що ПрАТ « Рівнеазот», порушуючи строки розрахунку із звільненими працівниками діяв у стані крайньої необхідності. ПрАТ "Рівнеазот" сплачувало єдиний внесок, а тому позивач не був позбавлений можливості звернутися в центр зайнятості після звільнення для отримання допомоги по безробіттю. Просила суд звільнити ПрАТ «Рівнеазот» від відшкодування шкоди заподіяної затримкою розрахунку при звільненні ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослiдивши письмовi докази по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» та з 04.04.2017 р. Наказом №1006-ВК від 29.03.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю ( ст. 38 КЗпП України ) . Розрахунку по теперішній час з ним не проведено. Згідно довідки про суми , які належать до виплати при звільненні наданої ПрАТ «Рівнеазот» № 2326 від 13.11.2017 року вбачається, що ПрАТ "Рівнеазот" заборгувало позивачу заробітну плату на суму 43653,48 грн. Відповідно до вимог частини 1 ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Таким чином, судом встановлено факт заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі у сумі 43653,48 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до частини 1статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із ст.47, частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як було встановлено судом, розрахунку при звільненні з позивачем не проведено.

За таких обставин та враховуючи те, що мало місце порушення ст.ст. 115, 116,117 КЗпП , суд приходить до висновку , що позов в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку підлягає до задоволення, та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.04.2017 р. по 16.07.2018 р., що становить 317 робочих днів.

З довідки про середню заробітну плату № 1266 від 30.03.2018 р. вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за лютий-березень 2017 року становить 16919,67 грн., середньогодинна заробітна плата становить 50,8098 грн., виходячи з того, що в лютому ним було відпрацьовано 165,00 годин, в березні 168,00 години, а всього 333,00 годин за період лютий- березень 2017 року.

Період затримки розрахунку з позивачем складає: з 05.04.2017 року по 16.07.2018 року включно, заборгованість становить 128854,16 грн. з розрахунку 317 робочих дні (період затримки) х 406,48 грн. (середньоденна зарплата з розрахунку 50,8098 середньогодинна зарплата х 8 год./день = 128854,16 грн.)

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на той факт, що невиплата заробітної плати позивачу відбулась у стані крайньої необхідності, а відтак на підставі ч.2 ст. 1171 ЦК України суд може звільнити ПрАТ «Рівнеазот» від відшкодування шкоди оскільки право позивача на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку є абсолютним і виникає із трудових правовідносин, і до вказаних правовідносин не можуть застосовуватись норми, які випливають із деліктних зобовязань, оскільки правила ст. 1171 ЦК України застосовуються при вирішенні спору, що стосуються відшкодування шкоди.

Таким чином, судом встановлено факт заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі у сумі 43653,48 грн., та середнього заробітку за період затримки розрахунку в розмірі 128854,16 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 р.№ 13 допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. за вимогу про стягнення заробітної плати підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК судові витрати - судовий збір в сумі 1288,54 грн., сплачені позивачем , підлягають до стягнення з відповідача на його користь.

На підставі вищевикладеного, ст. 115 ,116,117 КЗпП, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, задовольнити . Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати в сумі 43653 (сорок три тисячі шістсот пятдесят три ) грн.48 коп. Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05.04.2017 року по 16.07.2018 року в сумі 128854 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот пятдесят чотири ) грн. 16 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот", КОД на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім ) грн. 54 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот", КОД судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1, проживає: 45260, Волинська область, Ківерцівський район, с.Дерно, вул. Спеціалістів, 11, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот», місцезнаходження: 33017 м.Рівне-17, КОД .

Повне рішення виготовлене - 22.10.2018 року.

Суддя: О.В.Панас