УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 362/835/18

провадження № 61-45791ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2018 року, за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову, в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Вікторія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова ЕсталінаАнатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова В. Ю., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Е. А., про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя.

Одночасно ОСОБА_6порушила питання про забезпечення її позову - накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1.

Заява мотивована тим, що необхідність забезпечення позову пов'язана із тим, що відчуження даного будинку відбулося у незаконний спосіб, з метою недопущення здійснення відносно нього будь-яких правочинів у майбутньому, вважала за необхідне застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірний будинок та земельну ділянку, на якій він розташований.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської областівід 11 вересня 2018 року, заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер НОМЕР_1. Виконання постановленої ухвали покладено на відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2018 року, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не повністю встановили обставини, що мають значення при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову, неналежно здійснено оцінку доводам позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості його вимог щодо забезпечення позову, не враховано принцип забезпечення збалансованості інтересів сторін, що є порушенням приписів процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК Українивизначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК Українипозов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що обраний спосіб заходів забезпечення позову є співмірним із заявленими ОСОБА_6 вимогами та враховуючи наведені позивачем обставини, дійшов правильного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказане майно може утруднити можливе виконання рішення суду в подальшому, у разі задоволення позову.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуючи судові рішення убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Правильне застосування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ПономарьоваВікторія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської областівід 11 вересня 2018 року про забезпечення позову, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В.П. Курило

М.Є.Червинська