Справа № 513/306/18
Провадження № 2/513/436/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2018 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на дві земельні ділянки, що належали на праві приватної власності її бабі ОСОБА_4, яка померла 17 липня 2007 року.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що прийняла спадщину, рішенням суду за нею визнано право власності на одну земельну ділянку, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві інші земельні ділянки через відсутність правовстановлюючих документів.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнали (а.с. 36, 60, 62).

Вислухавши позивачку, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є онукою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії VІІ-УР №0996398, виданим 23 грудня 1966 року, згідно якого батьками останнього є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.9); свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії ІІ-ЖД №257015, виданим 01 грудня 1975 року, згідно якого її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.7); свідоцтвом про одруження, згідно якого 05 жовтня 1997 року за актовим записом №23 зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7, внаслідок чого остання змінила прізвище на «Янєва» (а.с.8).

29 жовтня 2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, яким житловий будинок № 39 по вулиці Пушкіна в селі Зоря Саратського району Одеської області заповіла внуку ОСОБА_3; земельний сертифікат серії ОД № 0168575, виданий 24 вересня 1996 року заповіла онуці ОСОБА_1 (а.с. 11). Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

Судом встановлено, що після складання заповіту належна ОСОБА_6 земельна частка (пай) була виділена в натурі (на місцевості). 16 липня 2004 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Саратської районної держаної адміністрації №28/А-04 від 02 лютого 2004 року отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №038454, на земельну ділянку площею 0.540 га (а.с.12).

Крім того, ОСОБА_6 отримала два державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089488 та серії ЯА №273442, видані на імя співвласника ОСОБА_2 14 лютого 2005 року згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22 грудня 2003 року № 850/А 2003 та розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року № 573/А-04 відповідно (а.с.13-16).

Отже, взамін зазначеного сертифікату серії ОД № 0168575 на право на земельну частку (пай) ОСОБА_6 було видано вищевказані державні акти.

Ця обставина, крім пояснень сторін, підтверджується також довідкою відділу Держгеокадастру у Саратському районі Одеської області за № 298/119-18 від 28 березня 2018 року (а.с.21).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, належні спадкодавцеві вищевказані земельні ділянки не охоплені заповітом, а тому відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Батько позивачки ОСОБА_5 помер 19 березня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 004237 (а.с.47).

17 липня 2007 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №100580, виданим 19 липня 2007 року Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.10).

28 серпня 2008 року за заявою позивачки приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4, померлої 17 липня 2007 року, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.42).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області № 2-1296-2008 від 08 грудня 2008 року за позивачкою в порядку спадкування визнано право власності на майно ОСОБА_6, а саме на земельну площею 0.540 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі державного акту серії ІІІ-ОД № 038454, виданий 16 липня 2004 року (а.с.25).

Приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, які належали спадкодавцеві ОСОБА_4 у звязку з тим, що позивачкою не було надано правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності ОСОБА_4 на це майно (а.с.24).

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_4, частина її спадщини у вигляді земельної ділянки площею 0,540 га, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №038454 вже успадкована позивачкою, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності в порядеку спадкування за законом на дві вищевказані земельні ділянки.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ст. 1223, 1266, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 19 вересня 2005 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування на таке майно, що належало ОСОБА_4, яка померла 17 липня 2007 року:

1/79 частку земельної ділянки площею 181,2670 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 39, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089488, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22.12.2003 року № 850/А2003 на ім'я ОСОБА_2;

1/620 частку земельної ділянки площею 127,9093 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 64-65, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273442, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30.11.2004 № 573/А-04 на ім'я ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька