Справа № 139/725/18
Провадження № 2/139/298/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2013 року до досягнення ним повноліття. Позивач 15 серпня 2018 року заявила до суду позов, в якому просить змінити розмір аліментів, визначивши їх у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Ухвалою від 16 серпня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 15) та призначено підготовче засідання.

Сторони до суду не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Крім того, відповідач визнав позовну вимогу (а.с. 23).

З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши пояснення сторін і письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених СК України.

У ч. 8 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Сімейне законодавство зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

З довідок Вищеольчедаївської сільської ради № 970 та 971 від 16 липня 2018 року слідує, що ОСОБА_3 проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 10, 11).

З врахування викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який заявила позивач (1/4 частина заробітку (доходу)), відповідає потребам дитини, можливостям відповідача та узгоджується із положеннями законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ця редакція ч. 2 ст. 182 СК України набрала чинності 08 липня 2017 року, змінивши мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 30 на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що позовна вимога ґрунтується на вимогах закону і Сімейного кодексу України (ч. 1 ст. 192 СК України), а тому підлягає до задоволення, оскільки у випадку виконання рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дитина сторін буде у більш невигідному положенні, ніж інші діти її віку, в питанні матеріального забезпечення з боку батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з цим 15 серпня 2018 року, а тому саме з цієї дати аліменти мають бути стягнені в іншому розмірі.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 12, 13, 76-81, 197-198,200, 259, 264, 265, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. На зміну рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2013 року у справі № 139/1106/13-ц із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1, стягувати на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ______________