Справа № 428/7877/18
Провадження №2/428/1351/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сєвєродонецький міський відділ Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання зняти з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3, Сєвєродонецький міський відділ Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, та зобовязання зняти з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачам на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_3 У січні 2017 році відповідач ОСОБА_3 за власною ініціативою виїхав з вказаної квартири до Російської Федерації без наміру повернутися назад. Позивачі змушені нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. В добровільному порядку відповідач ОСОБА_3 з реєстраційного обліку не знімається, у звязку з чим позивачі звернулися з даним позовом до суду.

Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися.

Представник позивачів надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Причини неявки відповідача ОСОБА_3 суду не відомі.

Представник відповідача - Управління ДМС України в Луганській області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Сєвєродонецький міський відділ УДМС у Луганській області є територіальним підрозділом УДМС України в Луганській області, органом державної влади та вчиняє певні дії відповідно до Положення про Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, затвердженого наказом Державної міграційної служби України 18.07.2011 року №28, та чинного законодавства України. Сєвєродонецький МВ УДМС у Луганській області не є юридичною особою, тому не може бути залученим в якості відповідача. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015 року № 888-VIII з 04.04.2016 року повноваження щодо реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання особи передано виконавчим органам сільської, селищної або міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської,селищної або міської ради. Таким чином, зобовязання УДМС України в Луганській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, є порушенням чинного законодавства України. УДМС у Луганській області не порушувало ані чинного законодавства України, ані прав позивачів, їх вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1995 року.

За адресою: АДРЕСА_1, зокрема, зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Вказане підтверджується копіями паспорта серії НОМЕР_2, виданого 18.11.1999 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, паспорта серії НОМЕР_3, виданого 18.11.1999 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області та копією домової книги.

Згідно копії акту про встановлення факту проживання /не проживання/ № 834 від 20.06.2018 року, затвердженого директором КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька» Якімовою А.В., за адресою: АДРЕСА_1 фактично окрім ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 фактично ніхто не мешкає з 2014 року по теперішній час.

Аналізуючи викладене вбачається, що у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, відповідач не мешкає з 2017 року. Наміру проживати у вказаній квартирі відповідач не має, перешкод у користуванні квартирою позивачі не чинять.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації за місцем проживання здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, визнавши відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та відмовивши у задоволенні позовної вимоги в частині зобовязання зняти з реєстраційного обліку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сєвєродонецький міський відділ Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання зняти з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель