Справа № 446/552/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

секретаря судового засідання Груба Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полоничнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1. На земельну ділянку площею 2,70 га, що знаходиться на території Полоничнівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, що належна ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1, виданого 12 квітня 1997 року на підставі рішення Полоничнівської сільської ради Кам"янка-Бузького району Львівської області від 27.12.1994 р. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Судом встановлено, що ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3., про що виконавчим комітетом Незнанівської сільської ради Кам»янка-Бузького р-ну Львівської області 25.11.1991р. зроблено актовий запис №41.(свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 22.02.2018).

ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 22.02.2018 року.

ОСОБА_2, мій дядько, помер 24.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 26.04.2004 року.

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 складається із земельної ділянки площею 2,.70 га, що знаходиться на території Полоничнівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, що належна ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1, виданого 12 квітня 1997 року на підставі рішення Полоничнівської сільської ради Кам"янка-Бузького району Львівської області від 27.12.1994 р. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Відповідно до ч.1 ст. 562 ЦК України (в редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається.

З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 22.04.1991 року на підставі рішення виконкому Незнанівської сільської ради від 18.04.1991 р. №84, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до суспільних господарств «колгоспний двір» головою якого був ОСОБА_3, дане свідоцтво зареєстроване 22.04.1991 року Червоноградським МБТІ у реєстровій книзі за реєстровим № 2.

Відповідно до витягу даних господарської книги Полоничнівської (Незнанівської) сільської ради, станом на 15.04.1991 року вбачається, що за АДРЕСА_2 проживали та були прописані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7.

Як вбачається з матеріалів справи усі спадкоємці своїми заявами відмовилися від прийняття спадщини та часток у майні колгоспного двору на користь позивачки.

Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч.1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 ЦК України (в редакції 1963 р.) частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають право ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх власників.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

ОСОБА_8, як встановлено в суді, є спадкоємцем за законом, яка вступила в оперативне управління майном померлих, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала.

Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає.

У зв'язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328-330, 1258, 1273, 1276 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

- земельну ділянку площею 2,70 га, що знаходиться на території Полоничнівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, що належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1, виданого 12 квітня 1997 року на підставі рішення Полоничнівської сільської ради Кам"янка-Бузького району Львівської області від 27.12.1994 р. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

- житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області.

Суддя :