Справа № 157/796/18
Провадження №2/157/254/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря Карпік Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

09 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, вони спільно побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 помер, заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла позивач ОСОБА_1 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є також його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на спадщину не претендують. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належав покійному ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких також просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

Оскільки відповідачі визнають позов повністю суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтями 60, 70 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. Решта будинковолодіння належить позивачу на праві спільної сумісної власності. Загальна площа вказаного житлового будинку становить - 90 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 помер. Заповіту не залишив. Спадщину після його смерті своєчасно, у визначений законом строк прийняла його дружина ОСОБА_1 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом являються діти покійного - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 однак вони відмовилися від своєї частки в спадковому майні, про що продали нотаріусу відповідні заяви. Зазначені обставини визнані відповідачами в поданих до суду заявах та підтверджуються дослідженими судом документами, зокрема: свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 24.11.1984 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 08.11.2017 року, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №50547110 від 15.01.2018 року, повідомленням Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області №305/02-14 від 15.05.2018 року, довідками Заліської сільської ради Камінь-Каширського району №982, №983, від 10.05.2018 року, витягом з погосподарської книги №4 за 2018 рік Заліської сільської ради Камінь-Каширського району, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлений за станом на 11.06.2018 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №132786342 від 01.08.2018 року, спадковою справою №3/2018 до майна померлого ОСОБА_4, повідомленням КП «Волинське обласне БТІ» №2016 від 10.08.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, будучи власником ? частини та спадкоємцем за законом решти житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 фактично набула на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Керуючись статтями 12, 76, 81, 141, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 1216, 1269, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 60, 70 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) п. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне ім'я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1; відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3, АДРЕСА_1.

Головуючий: Б. С. Гамула