Справа №443/1313/18
Провадження №2/443/1037/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

24 жовтня 2018 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря судового засідання Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2, яким просить суд ухвалити рішення, та стягнути із відповідача в користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості у розмірі 12795,53 грн. за кредитним договором №б/н від 07.12.2015 року, яка складається з наступного: 8517,63 грн. заборгованість за кредитом; 842,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1703,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1732,01 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 07.12.2015 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 19559,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та Угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка зобовязання за вказаним Договором не виконала. Станом на 03.07.2018 року відповідачка має заборгованість 12795,53 грн., яка складається з наступного: 8517,63 грн. заборгованість за кредитом; 842,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1703,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1732,01 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, яку в добровільному порядку не погашає.

24 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада». Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подавала.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 07.12.2015 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 07.12.2015 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 19559,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Шляхом підписання Генеральної угоди відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг /арк. справи 8-9/.

У п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

Пунктами 1.1.5.20 та 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити Банку штраф відповідно до встановлених тарифів.

Згідно з п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або в установленій Банком частці у випадку невиконання позичальником або довіреною особою позичальника своїх боргових та інших зобовязань за цим Договором.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.12.2015 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, встановлено, що станом на 03.07.2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед банком становить 12795,53гривень.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_2 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості /арк. справи 7, 52/.

Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором.

Таким чином, судом встановлено, що підписанням Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідачка була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими передбачено ліміт кредитування та можливість здійснення овердрафту, однак, не виконала взятих на себе за кредитним договором зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 12795,53 грн., яка складається з наступного: 8517,63 грн. заборгованість за кредитом; 842,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1703,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1732,01 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в сумі 1762,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265,280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 товариства Комерційний банк «Приватбанк» 12795 /дванадцять тисяч сімсот девяносто пять/ гривень 53 копійок заборгованості за кредитним договором б/н від 07.12.2015, з яких: 8517,63 грн. заборгованість за кредитом; 842,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1703,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1732,01 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, а також 1762 /одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст.285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з моменту його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д,, рах. № 3111, МФО 305299

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія КВ №981031, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя З.М. Коліщук