Справа № 500/6775/16-ц
Провадження № 2/500/206/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.
Секретарь судового засідання ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання,-
У грудні 2016 р. Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання. Заяву мотивував тим, що ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 16.08.2010 по 20.07.2015. У 2010 році був зарахований до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 10.08.2010 № 133 о/с. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 14.07.2015 № 451 о/с. останнього було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію). На підставі ст.. 18 Закону України «Про міліцію» просить задовольнити позов, оскільки відповідач добровільно грошові кошти за навчання не повернув державі.
Ухвалою Ізмаїльського міскрайонного суду Одеської області від 11.07.2017 р. провадження по справі було зупинено (а.с.76).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.11.2017 р. ухвала місцевого суду від 11.07.2017 р. була скасована (а.с.116-117).
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України у період з 16.08.2010 р. по 20.07.2015 р. У 2010 році останнього було зараховано до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлено на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 10.08.2010 № 133 о/с, що підтверджується послужним списком МВСУ (а.с.4-10).
Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, та його було відряджено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області.
Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 19.06.2015 № 2130 останнього було притягнено до дисциплінарної відповідальності та звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с.12-13).
Згідно ч.7 Закону України «Про міліцію», що діяв на час звільнення відповідача, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх
справ України у разі дострокового розірвання договору через
небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в
разі відмови від подальшого проходження служби на посадах
начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу
органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом
трьох років після закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через
службову невідповідність або за порушення дисципліни,
відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати,
пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється
в судовому порядку.
Так, на утримання курсанта міліції ОСОБА_2 в Одеському державному університеті внутрішніх справ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 р. за період з 16.08.2010 р. по 25.02.2014 р. було витрачено 49 533,08 грн., з яких грошове забезпечення 11 604,28 грн., нарахування на заробітну плату 2 793,03 грн., речове забезпечення 1 650,50 грн., харчування 20 824,68 грн., комунальні послуги 12 660,59 грн. Зазначене підтверджується особовим рахунком працівника ОСОБА_2 за період з 01.08.2010 по 21.12.2010 (а.с.23), за 2013 р. (а.с.24-26), за 01.01.2014 по 28.02.2014 р. (а.с.27), розрахунком-довідкою витрат на продовольче забезпечення курсанта ОСОБА_2 за період з 16.08.2010 по 25.02.2014 р. (а.с.28-29), розрахунком комунальних послуг за період з 16.08.2010 по 25.02.2014 року (а.с.30-37).
Курсанта ОСОБА_2 було ознайомлено під підпис про суму коштів, які МВС України витратило на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ за кожен рік, про що свідчить відповідна довідка (а.с.38).
Згідно ст. 56 Закону України Про вищу освіту від 17.01.2002 р. №2984-ІІІ, який діяв на час навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником навчального закладу та випускником.
Відповідно до п. 2.3.6 договору про підготовку фахівця від 22.09.2008 р. відповідач зобов'язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 договору, відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком.
Пунктом 3.2. Додаткового договору від 01.02.2013 до договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 17.08.2010 зазначеного, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажання, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
На час укладення договору про підготовку фахівця від 17.08.2010 р. з відповідачем ОСОБА_2 діяв Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 р. № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України».
Відповідно до ст. 1 Порядку механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:
- дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;
- відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Згідно п. 2 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України (п. 3 Порядку).
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.. 18 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 257, 261, 526, 629 ЦК України, Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, ст.ст. 13, 77-79, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, -
Позовні вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_3