Справа № 539/3803/18
Пров.№2-н/539/540/2018
У Х В А Л А
31 жовтня 2018 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Іващенко Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини.
У відповідності до п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.
Заявником, при зверненні до суду вказано, що реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника їй не відомий, але ж разом з тим, заявником не зазначено також дату і місце народження боржника, що унеможливлює здійснення судом запиту на отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника, оскільки особу не можливо однозначно ідентифікувати.
Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», судовий наказ є виконавчим документом.
Як вбачається з п.4 ч.1 ст.4 вищевказаного Закону, у виконавчому документі зазначаються: реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або серія та номер паспорта(для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, судд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Таким чином, беручи до уваги те, що заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, необхідно відмовити у видачі судового наказу.
Керуючись ст. ст.163, 165, 167 ЦПК України, суддя, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.
Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_3