Ухвала

Іменем України

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 308/3695/17

провадження № 61-40473ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області у складі судді Кондор Р. Ю. від 18 червня

2018 року та касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі судді Данко В. Й.

від 17 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

ОСОБА_8 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4,

ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_9, про визнання спільної сумісної власності та права користування житлом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 17 травня 2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_8 до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_4

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2018 року повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог пункту 15.11 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України.

Повертаючи вказану вище апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ухвала суду про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним не входить до переліку ухвал, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення із направленням справи на новий розгляд до першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційні скарги мотивовані тим, що ЦПК України не містить заборони на оскарження ухвали про прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної заяви.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу суду першої інстанції слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2018 року не переглядалась судом апеляційної інстанції, тому підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу суду першої інстанції відсутні.

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на ухвалу суду апеляційної інстанції слід відмовити з таких підстав.

У відповідності до речення другого підпункту 15.11 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК Україниу разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, визначений частиною першою статті 353 ЦПК України.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Пунктом 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи те, що ухвала суду про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним не входить до переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги на цю ухвалу до суду першої інстанції для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

За таких обставин, доводи касаційних скарг про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає апеляційному оскарженню безпідставні.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційних скарг, оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та доданих до скарг матеріалів убачається, що вони є необґрунтованими, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скаргах доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області

від 18 червня 2018 року та касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 17 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Додані до скарг матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта