РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року

м. Рівне

Справа № 565/333/17

Провадження № 22-ц/4815/153/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Бондаренко Н. В.,

секретар судового засідання - Шептицька С. С.

учасники справи:

апелянт - ОСОБА_1

позивач - ОСОБА_2;

відповідач - Вараська міська рада Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2018 року у складі судді Демчини Т.Ю. постановленої в м. Кузнецовську Рівненської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 16 липня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №565/2054/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту,

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дану цивільну справу неможливо вирішити до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 565/2054/17 за позовом ОСОБА_2, поданим у своїх та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до ОСОБА_1 про визнання заповіту, складеного на його користь, на квартиру АДРЕСА_1, недійсним, оскільки зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, а тому провадження у ній підлягає зупиненню на підставі ст. 251 ЦПК України.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що при вирішенні питання про зупинення провадження у справі № 565/333/17 суд не встановив, що об'єктивно перешкоджає суду самостійно, без зупинення провадження, встановити обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також чи дійсно такі перешкоди, якщо вони існують, будуть усунуті шляхом зупинення провадження у справі. Зауважує, що суд безпідставно вважав, що позивачка не визначилася із змістом підстав свого позову, а також не здобув жодних доказів з цього приводу. Стверджує, що зібрані по справі докази дозволяють встановити і оцінити обставини, що є предметом розгляду по справі № 565/333/17, не очікуючи вирішення справи № 565/2054/17. Додає, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області по справі № 565/1145/17, на час вирішення якої ОСОБА_1 надавався додатковий строк для прийняття спадщини, яким він скористався, а тому зібраних доказів цілком про обставини і факти цілком вистачало для продовження розгляду справи. Заперечує висновок суду про неможливість продовження справи, оскільки на дату постановлення оскаржуваної ухвали у суду були наявні докази, надані сторонами, викладені аргументи та заперечення учасників, у тому числі й ОСОБА_1. Зазначає, що попри ці обставини та всупереч відсутності об'єктивних причин, суд не провів підготовче засідання у встановлені законом строки, чим допустив порушення процесуальних норм. Вказує, що місцевим судом було постановлено ухвалу, яка взагалі не передбачена чинним ЦПК на стадії до закінчення підготовчого провадження, а відтак оскаржувана ухвала є передчасною та неправомірною. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу Кузнецовського міського суду від 16.07.2018р. та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві позивачка ОСОБА_2 вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, у зв'язку з чим просить її відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

У позовній заяві вказувала, що перебувала у з ОСОБА_6 у шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей. Після смерті ОСОБА_7 05.03.2014 року відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яку прийняла вона та її діти як спадкоємці першої черги за законом. Проте за життя ОСОБА_7 склав заповіт на спірну квартиру на ім'я ОСОБА_1, проте протягом шести місяців з дня відкриття спадщини останній до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. Обгрунтовувала свої вимоги відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру, що унеможливлює оформлення нею права на спадщину у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що поруч із даним спором у провадженні Кузнецовського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа № 565/2054/17 за позовом ОСОБА_2, поданим у своїх та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до ОСОБА_1 про визнання заповіту, складеного на його користь ОСОБА_6, на квартиру АДРЕСА_1, недійсним.

Станом на час оскаржуваного зупинення провадження у даній справі судом не було здобуто необхідних доказів для вирішення спору та об'єктивного встановлення істини по справі.

Як встановлено судом, вирішення спору у даній справі впливає на інтереси ОСОБА_1, який, проте, до участі в справі залучений не був. Більш того, у суду відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_1 прав на спірне спадкове майно.

Згідно ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. При цьому суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Апеляційний суд відхиляє покликання апеляційної скарги на те, що єдиною підставою відсутності у ОСОБА_1 майнових прав на спірне майно позивачем ОСОБА_2 у позові зазначено неприйняття ним спадщини у встановлений законом строк як такі, що спростовуються обставинами справи. Так, судовим рішенням у цивільній справі № 565/1145/17, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд безпідставно взяв до уваги покликання сторони відповідача щодо необхідності чіткого визначення підстав позову у даній цивільній справі, апеляційним судом оцінюються критично з тих міркувань, що на даний час неможливо встановити чи об'єктивно передбачити, чи буде заповіт ОСОБА_7 на спірну квартиру на користь ОСОБА_1 визнаний недійсним.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що даний спір неможливо вирішити до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 565/2054/17, а відтак зупинення провадження в порядку п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи, є законним, обґрунтованим та необхідним для об'єктивного вирішення спору.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, судом першої інстанції в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис Боймиструк С. В.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.