Справа № 592/7129/18
Провадження № 2/592/2447/18
25 жовтня 2018 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого: судді Бичкова І. Г. ,
за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, -
Дослідивши та перевіривши перевіривши письмові докази справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.
Згідно ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо) , вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) .
Із змісту даної норми вбачається, що докази слід вважати достовірними, якщо фактичні дані, що становлять їх зміст, є правдивими та обєктивно відображають дійсні обставини цивільної справи. Отже, оцінка достовірності доказів є перевіркою доброякісності джерел їх отримання, а також процесу формування фактичних даних. Достовірність доказу це рівень його правдивості, тобто рівень довіри до нього суду.
Згідно п. 39 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції № 2 від 12.06.2009 року, розглядаючи справи, суд має виявляти причини та умови, що сприяли вчиненню порушення закону, і постановляти щодо них окремі ухвали та направляти їх відповідним органам та особам, які повинні протягом місяця з дня одержання окремої ухвали повідомити суд, який її направив, про вжиті заходи. Окремі ухвали можуть бути постановлені і при закінченні розгляду справи без ухвалення рішення (закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду) , а також за наявності певних умов й до закінчення її розгляду.
Аналогічне положення містилося в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції № 9 від 21.12.1990 року (із змінами і доповненнями) , яка втратила чинність, згідно якому судам слід вжити заходів для посилення запобіжно-виховного впливу судових процесів у справах. При розгляді справи необхідно більш повно виявляти причини та умови, які сприяли виникненню цивільних правопорушень, і реагувати окремими ухвалами на виявлені факти порушення законності чи правил співжиття службовими особами або громадянами чи істотні недоліки в роботі підприємств, установ, організацій, маючи на увазі, що винесення в таких випадках окремих ухвал є обовязком суду. Окремі ухвали можуть бути постановлені і при закінченні справи без винесення рішення. В разі невжиття заходів по окремих ухвалах суду належить ставити питання про притягнення винних осіб до передбаченої ст. 185-6 КпАП України відповідальності.
Із змісту п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України Про завдання судів України по підвищенню рівня правосуддя № 1 від 22.02.1991 року (із змінами і доповненнями) вбачається, що Пленум Верховного Суду України зобовязати суди докорінно поліпшити їх діяльність по запобіганню злочинам та іншим правопорушенням, маючи на увазі, що ефективність цієї роботи залежить перш за все від правильного і своєчасного розгляду кримінальних і цивільних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Забезпечити неухильне виконання вимог закону про виявлення причин і умов, що сприяли вчиненню злочинів та інших правопорушень, і шляхом винесення окремих ухвал (постанов) добиватись їх усунення. Судам належить вжити дійових заходів по вдосконаленню практики винесення окремих ухвал (постанов) і поліпшення їх якості з тим, щоб кожна окрема ухвала (постанова) була ефективним засобом зміцнення законності та правопорядку, усунення недоліків в діяльності державних, громадських, кооперативних підприємств, установ, організацій і запобігання вчиненню злочинів та інших правопорушень. Належить встановити суворий контроль за своєчасним виконанням окремих ухвал (постанов) керівниками підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності й у разі їх невиконання або формального ставлення до усунення зазначених у них недоліків притягати винних до юридичної відповідальності за невжиття заходів за окремою ухвалою (постановою) .
Враховуючи те, що під час розгляду справи судом були встановлене порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, відтак суд дійшов висновку про доцільність постановлення окремої ухвали, яку слід направити до Сумської місцевої прокуратури.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259 262, 353 ЦПК України, -
Про викладене в окремій ухвалі та в рішенні Ковпаківського районного суду м. Суми довести до відома прокурора Сумської місцевої прокуратури для вжиття заходів, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України.
Копію окремої ухвали направити прокурору Сумської місцевої прокуратури.
Про вжиті відповідні заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали слід повідомити Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив окрему ухвалу.
Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення (ухвалу) .

Головуючий: І.Г. Бичков