Справа № 139/378/17
Провадження № 2/139/187/17
У Х В А Л А

18 січня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю:

позивача за первісним позовом ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_3,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_5,

представника органу опіки та піклування при виконавчому комітеті

Морозівської сільської ради ОСОБА_6,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та опікунська рада при виконавчому комітеті Морозівської сільської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей (т. 1, а.с. 2-5).

Ухвалою судді Мурованокуриловецького районного суду від 05 травня 2017 року (т. 1, а.с. 23) було відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 15 травня 2017 року.

23 травня 2017 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей (т. 1, а.с. 85-87).

Первісний та зустрічний позови ухвалою від 24 травня 2017 року обєднанні в одне провадження (т. 1, а.с. 90).

Судові засідання неодноразово з різних підстав відкладалися, розгляд справи по суті не розпочався.

23 жовтня 2017 року до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Морозівської сільської ради (т. 1, зворот а.с. 231).

В судовому засіданні 18 січня 2018 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення провадження у справі з наступним обґрунтуванням: У провадженні Мурованокуриловецького районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Морозівської сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради. Предметом оскарження були рішення опікунської ради щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей. Позиція ОСОБА_3 у справі про визначення місця проживання дітей базується в т.ч. і на рішеннях опікунської ради. Рішення у справі не набрало чинності, а тому заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до набрання чинності рішенням в іншій цивільній справі.

Представник позивача за первісним позовом підтримала клопотання свого довірителя.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3, представник третьої особи - Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА ОСОБА_5, представник третьої особи - опікунської ради при Морозівській сільській раді ОСОБА_6 заперечили проти задоволення такого клопотання.

Відповідно до положень ст. 251 ЦПК України, зокрема, п. 6 ч. 1, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. В той же час, цим пунктом передбачено, що суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З урахуванням обґрунтування клопотання заяви про зупинення провадження у справі, домок з цього приводу інших учасників судового розгляду, а також норм діючого цивільного процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, а від так, - про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

По-перше, заявляючи про наявність в провадженні суду цивільної справи № 139/983/17 та про не набрання рішенням у тій справі законної сили, ОСОБА_1 чи її представник - адвокат ОСОБА_2 не надали суду відповідних доказів.

По-друге, протоколи засідання опікунської ради, які, як вказує у своїй заяві про зупинення провадження у справі ОСОБА_1, були предметом оскарження в іншій цивільній справі, і на яких базується позиція ОСОБА_3, є лише одними з доказів і підлягають оцінці в сукупності з іншими доказами, які з 15 травня 2017 року подають суду сторони, а також з доказами, які за клопотаннями сторін витребовував суд.

Крім того, у справі, що розглядається в цьому судовому засіданні зібрано інші, крім протоколів опікунської ради, письмові докази, в судове засідання зявилися заявлені сторонами свідки, пояснення яких, в сукупності з іншими доказами, на думку суду дозволяють встановити та оцінити обставини і факти, що є предметом судового розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81, п. 6 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі у звязку з її необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: _________________