Справа №: 343/1235/18
Провадження №: 2/0343/536/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

адвоката ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Долинська РДА про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка , просить постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, із спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 04.02.2006 року, на час відкриття спадщини в житловому будинку №69 по вул. Центральна в с. Солуків Долинського району Івано- Франківської області.

Визнати за нею, ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 04.02.2006 в с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області, на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССВ ім. Б.Хмельницького (село Солуків Долинського району Івано- Франківської області) розміром 21,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , яка належала ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право власності на земельну частку( пай) серії РН N9239012, виданого відповідно до рішення Долинської районної державної адміністрації від 14 серпня 1998 року №28-3/99, та зареєстрованого 04 жовтня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за №12.

Свої вимоги мотивує тим , що 04.02.2006 року помер її батько -ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем Солуківської сільської ради 13.12.2004 року та зареєстрованим в реєстрі під №14. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка секретаря виконкому від 29.05. 2018 року в заповіті.

Як вбачається із заповіту, батько зробив розпорядження, за яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповів їй.

Отже, єдиним спадкоємцем за даним заповітом є вона, ОСОБА_2, дочка спадкодавця.

Осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні, не має. Її мама, ОСОБА_5, померла раніше, 14.03.1983 року.

Її родинні відносини з померлим батьком підтверджуються свідоцтвом про її народження серія У-УР №2157802 від 15.12.1962 року, актовий запис за №108, в якому її батьками записані: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_5. Своє дівоче прізвище «Коваль» вона змінила на «Бойків» у зв'язку з реєстрацією шлюбу.

На день смерті батька ОСОБА_6, йому належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССВ ім. Б.Хмельницького (село Солуків Долинського району Івано-Франківської області) розміром 21,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості).

До дня смерті батька, а також на день його смерті вона проживала разом з батьком в селі Солуків в належному їй на праві власності житловому будинку по вул. Центральна, 69 ( в минулому 237) в с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області, який подарував їй батько на підставі договору дарування житлового будинку , посвідченого державним нотаріусом Долинської районної державної нотаріальної контори 22.07.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №598.

05.06.2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, вказавши проте, що вона пропустила шість місяців для прийняття спадщини і не надала документ про право власності спадкодавця на майно, та рекомендовано їй звернутися в суд для визнання за нею права власності на спадкове майно. Мотиви відмови вказані в повідомленні нотаріуса за №124/01-16 від 05.06.2018 року. У зв'язку з відкриттям спадкової справи після смерті ОСОБА_4 приватний нотаріус ОСОБА_7 видала їй Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру за №52154602 від 05.06.2018 року, яка засвідчує, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Дана обставина слугує підставою звернення до суду з даним позовом.

Нею не пропущений строк на прийняття спадщини. Вона прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно разом з ним проживала. Однак дану обставину не може підтвердити відповідними документами.

Факт її постійного проживання разом з батьком на день його смерті підтверджується сукупністю наступних доказів:

Акт обстеження по факту проживання від 29 травня 2018 року, складеним з участю депутата Солуківської сільської ради, засвідчує, що вона фактично проживала разом з батьком ОСОБА_4, в с. Солуків по вул. Центральна, 69 на день його смерті та вела з ним спільне господарство. Батько в похилому віці за станом здоров'я потребував догляду і такий догляд за батьком здійснювала вона, а після смерті похоронила батька за місцевими звичаями.

Таким чином, оскільки на момент смерті батька вона постійно проживала разом з ним, то вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. До нотаріуса вона не подавала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку вона отримати не може, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай).

Належність її батьку ОСОБА_6, спадкодавцю, на день його смерті права на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССВ ім. Б.Хмельницького ( село Солуків Долинського району Івано-Франківської області) розміром 21,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, підтверджується Сертифікатом серії РН №239012 на земельну частку ( пай), який зареєстрований 04 жовтня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за №12, який виданий на підставі рішення Долинської районної державної адміністрації від 14 серпня 1998 року №28-3/99

Отже виданий спадкодавцю сертифікат належним чином був зареєстрований. Як вбачається з тексту сертифікату право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. При видачі громадянину державного акта на право приватної власності на земельну ділянку цей сертифікат повертається до Долинської РДА.

Таким чином, батькові на момент його смерті належало право на земельну частку ( пай) і не припинилося це право внаслідок його смерті. Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССВ ім. Б.Хмельницького ( село Солуків Долинського району Івано-Франківської області) розміром 21,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке належало померлому батькові, належить їй від дня його смерті, тобто від 04.02.2006 року.

Позивачка ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити.

Представник відповідача - Солуківської сільської ради в судове засідання не зявився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої виконавчий комітет Солуківської сільської ради позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без їх участі (а.с.22).

Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Долинська РДА в судове засідання не зявився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява , згідно якої голова Долинської РДА просить розгляд цивільної справи №343/1235/18 за позовом ОСОБА_2, до Солуківської сільської ради про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), розглядати без участі представника Долинської районної державної адміністрації (а.с.31).

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зіст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть серії І-НМ №018216 від 07.02.2006 р. підтверджує, що ОСОБА_4, помер 04.02.2006р.(а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ССВ ім.Б.Хмельницького розміром 21,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №239012 від 04 жовтня 2000 року (а.с.17).

Копія заповіту від 13.12.2004 року свідчить про те, що ОСОБА_4 все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все тена що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2, 05.12.1962р.н. (а.с.11).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2, 05.06.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини.

Копія повідомлення приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 124/01-16 від 05.06.2018р. (а.с.15) свідчить про те, що ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду, у зв'язку з тим, що нею пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та не надано документів, що підтверджують право власності за померлим на його майно(а.с.15).

У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини». «Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус

відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини».

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивачка зазначила, що проживала разом з батьком по вул.Центральна,69 в с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області і проживає за зазначеною адресою на даний час.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 в будинку по вул. Центральна,69 в с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області разом із спадкодавцем ОСОБА_4, підтверджується письмовим доказом : актом обстеження по факту проживання від 29.05.2018 року, складеним комісією Солуківської сільської ради (а.с.12).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Частиною другою цієї статті визначено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки факт постійного проживання ОСОБА_2Ф разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а також враховуючи, що право ОСОБА_4, на вказану земельну ділянку на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити - встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, та ОСОБА_4. на день його смерті 04.02.2006 року, та визнати за позивачкою право власності на земельну частку (пай) розміром 21,75 в умовних кадастрових гектарів із земель ССВ ім.Б.Хмельницького (с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області), у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

На підставі ст.ст. 1225, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 81 ЗК України, керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 04.02.2006 року , на час відкриття спадщини в житловому будинку №69 по вул.Центральна в с.Солуків Долинського району Івано-Франківської області .

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності ССВ ім.Б.Хмельницького с.Солуків, Долинського району, Івано-Франківської області, площею 21,75 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на

місцевості), яка належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №239012 , виданого відповідно до рішення Долинської РДА від 14.08.1998 року №28-3/99 та зареєстрованого 04 жовтня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №12, ОСОБА_3, який помер 04.02.2006 року .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_2 , 05.12.1962р.н., ІПН НОМЕР_1, жителька с.Солуків вул.Центральна,69 Долинського району Івано-Франківської області, 77523.

Відповідач: Солуківська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області 77523 с.Княжолука вул.Центральна Долинського району Івано-Франківської області , .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Долинська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, 77500 м. Долина пр-т.Незалежності,5 Івано-Франківська обл. , .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш