Номер провадження: 22-ц/785/3892/18
Номер справи місцевого суду: 510/818/16-ц
Головуючий у першій інстанції Дудник В. І.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 року м. Одеса

Справа № 510/818/16-ц

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідач - ОСОБА_5,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - реєстраційна служба Ренійського районного управління юстиції в Одеській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - реєстраційна служба Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, про скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно та поновлення становища, що існувало до порушення прав, заапеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ренійського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Дудника В.І. 08 червня 2017 року,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий АДРЕСА_2 проведену реєстраційною службою Ренійського районного управління юстиції в Одеській області 04.02.2015 р. згідно рішення Ренійського районного суд Одеської області від 22.10.2014 р.; 2) зареєструвати за ним право власності на житловий АДРЕСА_2 який складається в цілому з літ. «А» - житловий будинок, загальною площею - 61,0 кв. м., житловою - 36,5 кв. м., підсобна - 24,50 кв. м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «б» - льох, літ. «В», «Г», «Ж» - сарай, літ. «И» - вбиральня, 1 - 3, 5 огорожа, 4 - споруда.

ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги тим, що він є власником АДРЕСА_2 на підставі договору забудови від 15.12.1954 року, реєстровий № 6238, та акту прийому будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням Ренійського виконкому від 31.10.1991 р. за № 288.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 22.10.2014 р. у повному обсязі задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до нього про визнання права власності на АДРЕСА_2

03.11.2015 р. апеляційним судом Одеської області ухвалено нове рішення, яким рішення Ренійського районного суду Одеської області від 22.10.2014 р. скасовано. У задоволені позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Після отримання рішення апеляційного суду Одеської області від 03.11.2015 р. він звернувся до реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області з метою скасування державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на вищевказаний житловий будинок, однак йому було рекомендовано звернутися до суду (а. с. 2 - 4).

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 08.06.2017 р. вищезазначений позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2, проведену реєстраційною службою Ренійського районного управління юстиції в Одеській області 04.02.2015 року, згідно рішення Ренійського районного суду Одеської області від 22.10.2014 року № 510/1578/14.

Зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2, який складається в цілому з літ. А - житловий будинок, загальною площею - 61 кв. м., житлова - 36,5 кв. м., підсобна - 24,50 кв. м., літ. Б - літня кухня, літ. б - льох, літ. В, Г, Ж, З - сарай, літ. И - вбиральня, огорожа - 1-3, 5, спорудження - 4.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням Ренійського районного суду від 22.10.2014 р. було визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2

03.11.2015 р. апеляційним судом Одеської області ухвалено нове рішення, яким рішення Ренійського районного суду Одеської області від 22.10.2014 р. скасовано. У задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на вказаний житловий будинок відмовлено.

З метою захисту своїх прав та законних інтересів, встановлених рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.11.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області із заявою про скасування запису про державну реєстрацію права власності за відповідачкою на АДРЕСА_2 Однак йому було рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що єдиним способом захисту порушеного права власності є скасування вказаної державної реєстрації права власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_2 здійсненої згідно рішення Ренійського районного суду від 22.10.2014 р., при проведенні якої вказано, що ОСОБА_5 є власником вказаного нерухомого майна, та яке скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.11.2015 р., тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню (а. с. 45 - 47).

ОСОБА_6, який не брав участі у розгляді справи, але вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянтвказує на те, що він є сином позивача. У 1992 р. ОСОБА_4 погодився на знесення житлового будинку, взамін отримання квартири у побудованому багатоквартирному житловому будинку. За рішенням Ренійської міської ради від 18.09.1992 р. № 372 батько було надано квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї: - ОСОБА_4; - дружина - ОСОБА_8; - донька - ОСОБА_5 24.05.1996 р. було отримано Свідоцтво про право власності на квартиру. Йому було надано право на проживання у спірному житловому будинку. Більше двадцяти років він проживає у спірному житловому будинку. Звернувся до суду про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 відзиву на апеляційну скаргу не надав. У судове засіданні він та ОСОБА_5 не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, думку осіб, які прийняли участь у розгляді справи про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності учасників, які не з'явилися у судове засідання.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам діючого законодавства не відповідає. Вищевказаних висновків суд дійшов при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального (ст. 392 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 27, 31, 33, 60, 61, 179 ЦПК України, які були чинними на час розгляду справи судом першої інстанції, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України) права.

Встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради від 18.09.1992 р. № 372 за заявою ОСОБА_4 йому було надано квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї: - ОСОБА_4; - дружина - ОСОБА_8; - донька - ОСОБА_5. (а. с. 69 - 70) .

24.05.1996 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було видано Свідоцтво № 143 про право власності на житло - АДРЕСА_1

Відповідно до паспорту ОСОБА_6 зареєстрований у АДРЕСА_2 14.12.1984 р. (а. с. 65 - 66).

27.07.2017 р. за позовом ОСОБА_6 Ренійський районний суд відкрив провадження у справі про визнання права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю.

входить до єдиної земельної ділянки, площею - 17,35 га., яка належить ОСОБА_10.

Таким чином, відносно спірного житлового будинку існує спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, чинних на час розгляду справи судом першої інстанції, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до правил, встановлених ст. ст. 15, 16, 17 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту є зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до вищевказаних положень діючого законодавства тільки позивач визначає відповідача, підстави та предмет позову. За клопотанням позивача суд першої інстанції може замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 31 ЦПК України, чинної на час розгляду справи судом першої інстанції).

Позивач, скориставшись наданими йому правами, визначився з відповідачем, вказавши таким - ОСОБА_5. Разом з тим, він не заявив жодної вимоги до особи, яка зареєстрована у спірному житловому будинку, яка вказує про тривале користування спірним житловим будинком, оспорює права інших осіб на вказаний житловий будинок, вимагає визнання за ними права власності на спірний житловий будинок - ОСОБА_6.

З врахуванням вищезазначеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 необхідно відмовити саме з вищевказаних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не було залучено до участі у розгляді даної справи є обґрунтованими.

Вищезазначене не позбавляє можливості ОСОБА_4 звернутися до суду з відповідним позовом, визначившись з належними відповідачами.

Іншим доводам апелянта, доводам ОСОБА_4 з обґрунтування позовних вимог, колегія суддів не надає оцінку, щоб не створити преюдиційність даного рішення апеляційного суду, оскільки по даній справі необхідно відмовити в позові саме за суб'єктним складом.

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_6є обґрунтованою тільки в частині скасування рішення суду за суб'єктним складом, а тому її слід задовольнити частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Необхідно ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6- задовольнити частково.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 08 червня 2017 року- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - реєстраційна служба Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, про скасування в державному реєстрі речових права на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно та поновлення становища, що існувало до порушення прав- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе