Справа №463/5275/18
Провадження №4-с/463/39/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

за участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорний В.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Глоріус компані», ОСОБА_5 на рішення та дії органу державної виконавчої служби, суд, -

встановив:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою, просила визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорного В.В. щодо винесення у виконавчому провадженні ВП №56259309 постанови від 21.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа до суду; постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорного В.В. від 21.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №56259309 скасувати. Зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження, здійснити розшук боржника та виконати всі необхідні дії у виконавчому провадженні.

Скаргу мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.03.2018 року задоволено позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глоріус компані» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допущено негайне виконання цього рішення в частині поновлення на роботі. На підставі даного рішення 12.04.2018 року видано виконавчий лист, на підставі якого в подальшому державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорним В.В. було відкрито виконавче провадження ВП №56259309. Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорного В.В. від 21.06.2018 року закінчено виконавче провадження ВП №56259309 на підставі п.11 ст.39, ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист надсилається до суду. Прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови вважає передчасним, незаконним та таким, що порушує її права, оскільки таким не вчинено дій спрямованих на виконання рішення суду: не виявлено боржника за його місцезнаходженням, не вручено йому відповідних документів, не вжито заходів щодо його розшуку. В порушення вимог ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не організовано розшуку боржника - юридичної особи, майна боржника шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У звязку із чим скаржник звернулася до суду із скаргою, яку просить задоволити.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених у ній.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Їхня неявка у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, оглянувши матеріали справи постановляючи ухвалу відповідно до вимог ст. 260 ЦПК України, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.03.2018 року задоволено позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глоріус компані» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допущено негайне виконання цього рішення в частині поновлення на роботі.

На виконання вищезазначеного рішення 12.04.2018 року видано виконавчий лист, на підставі якого в подальшому державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорним В.В. було відкрито виконавче провадження ВП №56259309.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорного В.В. від 21.06.2018 року закінчено виконавче провадження ВП №56259309 на підставі п.11 ст.39, ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вико носить постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист надсилається до суду (а.с.16-17).

Статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено особливості виконання рішення про поновлення на роботі. Так, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень представника скаржника, даних в судовому засіданні, державним виконавцем не вжито жодних заходів щодо виконання рішення суду, прийнятого на користь скаржника. Жодних доказів, які б спростовували доводи сторони скаржника державним виконавцем суду не представлено.

Крім того, в порушення вимог ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не організовано розшуку боржника - юридичної особи, майна боржника шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

А відтак прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження суд вважає передчасним, незаконним та таким, що порушує права скаржника ОСОБА_3, оскільки таким не вчинено дій спрямованих на виконання рішення суду: не виявлено боржника за його місцезнаходженням, не вручено йому відповідних документів, не вжито заходів щодо його розшуку. А тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Задовольняючи скаргу частково суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд постановляє ухвалу. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Оскільки дії по відновленню виконавчого провадження, здійснення розшуку боржника згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, то суд у своїй ухвалі відповідно не може зобовязувати державного виконавця до вчинення цих дій, обовязок по вчиненню яких передбачено в спеціальному законі - Законі України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 447,451 ЦПК України, ст. 36,41,63,65 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

Скаргу задоволити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорного В.В. щодо винесення у виконавчому провадженні ВП №56259309 постанови від 21.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа до суду.

Постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Чорного В.В. від 21.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №56259309 скасувати.

В решті скарги відмовити.

Роз'яснити державному виконавцю положення ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якого, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.