Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2973/18
Провадження №: 2/332/1440/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді Марченко Н.В.,
при секретарі Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Департамент реєстраційних послуг про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Департамент реєстраційних послуг про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 6/25 часток житлового будинку № 12 по вул. Бетонній в м. Запоріжжі, ОСОБА_2 є власником 12/25 часток житлового будинку № 12 по вул. Бетонній у м. Запоріжжі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_3 є власником 7/25 часток житлового будинку № 12 по вул. Бетонній у м. Запоріжжі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім співвласників в цьому житловому будинку, зареєстровані: донька ОСОБА_1 - ОСОБА_5, яка проживає разом з нею з 09.10.1997 року, а також відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не є членом сімей позивачів. Позивачам не відомо, хто такий ОСОБА_4, його фактичне місце проживання та засоби звязку. Ймовірно, ОСОБА_4 прописав колишній співвласник житлового будинку ОСОБА_6, який 13.05.2015 р. помер. З 06.12.2007 р. відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично там не проживає і жодного разу не зявився за адресою реєстрації. Таким чином відповідач ухиляється від зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку. Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає позивачам у користуванні житловим будинком та призводить до того, що вони мають сплачувати додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги за зареєстровану, але не проживаючу фактично особу, а також не можуть скористатися своїм правом на оформлення житлової субсидії. Крім того, відповідач ОСОБА_4 є боржником ПАТ КБ «Приватбанк», через що на адресу його реєстрації постійно надходять рекомендовані листи від кредитора та суду. Позивачі побоюються, що несплачена відповідачем заборгованість за кредитним договором може привести до таких негативних наслідків, що на житловий будинок № 12 по вул. Бетонній у м. Запоріжжі виконавча служба, на підставі рішення суду, може накласти арешт.
Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав вказаних в ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 03.10.2018 року.
Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином, заяв та клопотань від неї до суду не надходило.
У судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_7, яка суду пояснила, що ОСОБА_4 вона ніколи не бачила, у будинку № 12 по вул. Бетонній у м. Запоріжжі він не проживає, його особисті речі у будинку відсутні, фактичне місце проживання відповідача не відоме.
У судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_5, яка суду пояснила, що відповідач з моменту реєстрації, тобто з 06.12.2007 року у спірному будинку не проживає і ніколи не проживав, його особисті у будинку відсутні, фактичне місце проживання ОСОБА_4 їй не відоме.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивачів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Суд дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 6/25 часток житлового будинку № 12 по вул. Бетонній в м. Запоріжжі, на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1980 р. посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (а.с. 9-10). Також, право власності підтверджується в матеріалах справи копією витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11). ОСОБА_2 є власником 12/25 часток житлового будинку № 12 по вул. Бетонній у м. Запоріжжі на підставі свідоцтва від 28.08.1986 р. про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 (а.с. 12). ОСОБА_3 є власником 7/25 часток житлового будинку № 12 по вул. Бетонній у м. Запоріжжі на підставі свідоцтва від 16.12.2015 р. про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 (а.с.13). Право власності на частку житлового будинку також підтверджується доданою до матеріалів справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14). Крім позивачів в цьому житловому будинку, зареєстровані: ОСОБА_5, яка є донькою позивача ОСОБА_1 та проживає разом з нею з 09.10.1997 року, а також відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не є членом сімей позивачів, даний факт підтверджується доданим до позовної заяви витягом з будинкової книги (а.с.15-17), копією довідки № 04-42/2/3/2122 виданою 26.07.2018 р. Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.18), а також показами наданими у судовому засіданні свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Позивачам не відомо, хто такий ОСОБА_4, його фактичне місце проживання та засоби звязку. З 06.12.2007 р. відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично там не проживає і жодного разу не зявився за адресою реєстрації, особистих речей відповідача в будинку немає.
Відповідач в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся. Даний факт суттєво порушує право власності позивачів та створює перешкоди в користуванні власністю, які несуть додаткові витрати по його утриманню, оскільки плата за користування житлом нараховується виходячи з кількості зареєстрованих осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки відповідач знаходиться на реєстраційному обліку за місцем проживання в житловому будинку позивачів, вони не можуть реалізувати своє право і розпорядитися майном так, як цього бажають, та повинні нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідач не є членом сімей позивачів або власником будинку, тому не має права на користування житловою площею в цьому будинку. За таких підстав, суд вважає, що право позивачів, щодо володіння спірною квартирою, порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Департамент реєстраційних послуг про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування будинком № 12 по вулиці Бетонній у м. Запоріжжі.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Н.В.Марченко