БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/5985/18 провадження № 2-з/361/135/18
У Х В А Л А

«31» жовтня 2018 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 361/5985/18 (провадження № 2/361/3114/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначена вище цивільна справа.

Ухвалами суду від 03 та 16 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 у черговий раз звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить: - накласти арешт в межах заявленої ціни позову на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1., а саме комплекс за адресою: АДРЕСА_1; - передати його на зберігання іншим особам, які не мають інтересу у результаті вирішення спору; - заборонити відчуження майна, що належить ОСОБА_1., а саме комплексу за адресою: АДРЕСА_1. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач впродовж тривалого часу не виконує зобовязання за договором позики, при цьому будучи власником нерухомого майна за рахунок якого може бути виконане рішення суду, не має до нього доступу. На території комплексу перебувають сторонні особи, які здійснюють роботи по переплануванню. У результаті таких дій комплекс може зникнути, як обєкт нерухомого майна, на який може бути накладено стягнення. Заходи забезпечення позову не можуть завдати шкоди відповідачу, так як спрямовані виключно на те, щоб не допустити відчуження та попередити знищення його майна.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктами 1, 2, 7 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчинення певних дій; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у способи, про які просить заявник, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

Так, пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31 жовтня 2018 року будівля за адресою: АДРЕСА_1 обтяжена іпотекою, підстава обтяження: іпотечний договір від 15 червня 2007 року, приватний нотаріус Колейчик В.В., іпотекодержатель: відкрите акціонерне товариство «Банк Універсальний», іпотекодавець ОСОБА_1. Крім того, у Державному реєстрі речових прав міститься інформація щодо обтяження вказаного нерухомого майна у вигляді арешту на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника від 06 червня

2017 року та постанови від 05 серпня 2014 року, виданої ВПВР ДВС України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки вказане нерухоме майно є предметом іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_1. та ВАТ «Банк Універсальний» та вже знаходиться під численними обтяженнями. Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження наміру відповідача перереєструвати вищевказане нерухоме майно та спроможності такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Доводи про те, що заходи забезпечення позову спрямовані на попередження знищення майна є необґрунтованими, так як заявник не є власником цього майна та не повинен вживати дії щодо його схоронності. Доданий до заяви акт про встановлення розміру шкоди (збитку) внаслідок пожежі від 09 жовтня 2016 року не береться судом до уваги як доказ, оскільки будь-яких обставин, які б обґрунтовували доцільність застосування заявлених заходів забезпечення позову не містить.

З огляду на викладені обставини заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

№ 361/5985/18 (провадження № 2/361/3114/18) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин