24 жовтня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Балан Т.В.,
08.08.2018 до Київського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, а позивачу відповідь на відзив.
Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 03.09.2018 року о 15 год. 20 хв. у приміщенні Київського районного суду м. Харкова (вул. Валентинівська, 7-Б, м. Харків). Про час та місце судового засідання позивач повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 15.08.2018 (а.с. ). На адресу відповідача суд направив: ухвалу про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та судовою повісткою, які не були вручені ОСОБА_2 у звязку із закінченням терміну зберігання поштової кореспонденції.
У призначений для судового засідання час сторони не зявились, причин своєї неявки суду не повідомили.
Відповідно ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника),крім відповідача, незалежно від причин неявки;3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.
За таких обставин суд вважав за необхідне відкласти розгляд справи на 26.09.2018 року о 9 год. 40 хв. та здійснити повторний виклик учасників справи.
Про час та місце настпуного судового засідання позивач була повідомлена належним чином (а.с. ). На адресу відповідача повторно направлено судову повістку, яку ОСОБА_2 не отримав, у зв?язку із закінченням строку зберігання поштової кореспонденції.
За таких обставин відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи було відкладено з метою вичерпання можливості повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Наступне судове засідання у справі призначене на 24.10.2018 року о 10 год. 30 хв.
Про час та місце настпуного судового засідання позивач була повідомлена належним чином (а.с. ). На адресу відповідача повторно направлено судову повістку, яку ОСОБА_2 не отримав, у звязку із закінченням строку зберігання поштової кореспонденції.
В судове засідання, призначене на 24.10.2018 о 10 год. 30 хв., позивач ОСОБА_1 не з?явилась, однак через канцелярію суду подала заяву від 24.10.2018 про розгляд справи без її участі, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 просила зменшити розмір позовних вимог та стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. на місяць.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Суд вважає за можливе прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки це відповідає волі позивача.
Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням наявних у справі матеріалів, а також позиції позивача суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення. Суд вжив усіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Судові повістки були направлені за місцем реєстрації відповідача і той факт, що останній ухилився від отримання поштової кореспонденції суд розцінює як ігнорування викликів до суду.
За результатами розгляду справи на підставі наявних матеріалів судом встановлено.
ОСОБА_1 (позивач) перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 (відповідач), який зареєстрований 01.08.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1028 від 01.08.2013 року.(а.с.3)
У шлюбі народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 117 від 07.02.2014.(а.с.4)
Згідно акта обстеження умов проживання, затвердженого 03.08.2018 заступником директора Департаменту начальником Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом зі своєю матрір?ю та її родиною за адресою: АДРЕСА_2. Відомості про спільне проживання із відповідачем відсутні. Так само відсутні відомості щодо участі батька - ОСОБА_2 у вихованні доньки. (а.с.9)
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву, а тому суд вважає переконливими твердження позивача щодо ухилення батька ОСОБА_2 від обов?язку утримувати дитину ОСОБА_3
За таких обставин суд вважає встановленими факти, якими обґрунтовуються вимоги позивача, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.
Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;2) стан здоров&aео;#39;я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років на місяць становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.
Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд врахував обставини, передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, а також встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України).
З урахуванням наведеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 08.08.2018 року і до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України позивач не позбавлений можливості у подальшому переглянути розмір стягнутих аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Також суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн., оскільки позивач звільнений від сплати цих сум.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 133,137, 141, 258, 263,265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд,
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя : Я. В. Губська