Провадження № 2/161/4266/18
У Х В А Л А

26 жовтня 2018 рокуЛуцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.

вивчивши заяву Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Базалицька Ольга Ростиславівна про визнання недійсним договору дарування квартири,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Оксі Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Базалицька Ольга Ростиславівна про визнання недійсним договору дарування квартири.

Одночасно із позовною заявою представником позивача подано до суду заяву в порядку ст. 149 ЦПК України про забезпечення позову.

Свою заяву мотивує тим, що 06.05.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Оксі Банк» було укладено кредитний договір №08/16. Відповідно до п. 1.5. цього кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та за його користування, інших платежів передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, ОСОБА_1 зобовязується не пізніше 31.05.2016 року укласти з банком договір іпотеки, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

20.05.2016 року ОСОБА_1 вищезгадану квартиру подарувала своїй матері ОСОБА_2 позивач вважає, що договір дарування укладено з метою ухилення від стягнення боргів дарувальника кредитором за рахунок нерухомості.

З метою запобігання неможливості стягнення боргу за рахунок майна (квартири), а також повторного відчуження вказаної квартири іншій особі, просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер: 1139, виданий 20.05.2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базилицькою О.Р.

Згідно частин 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не зявились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням наявності ризиків, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у звязку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Оксі Банк» було укладено кредитний договір №08/16. Відповідно до п. 1.5. цього кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та за його користування, інших платежів передбачених цих договором, а також можливих штрафних санкцій, ОСОБА_1 зобовязується не пізніше 31.05.2016 року укласти з банком договір іпотеки, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до інформаційної довідки №0 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 07.06.2018 року, на підставі договору дарування, серія та номер:1139, виданого 20.05.2016 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 20)

Враховуючи, що нерухоме майно може бути повторно відчужене в подальшому, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що слід задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер: 1139, виданого 20.05.2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базилицькою О.Р.

Керуючись ст. ст. 149-150,153,244,259-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер: 1139, виданий 20.05.2016 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базилицькою О.Р.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Першому відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27 А,) для забезпечення виконання ухвали та вжиття заходів, передбачених даною ухвалою.

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук