Справа № 135/674/18
Провадження № 2/135/230/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

31.10.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижин цивільну справу за позовною Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

АТ «ДТЕК Західенерго» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні 31.10.2018 року представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача не заперечував проти клопотання позивача. При цьому просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на надання правової допомоги в розмірі 2000 грн.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до правил передбачених ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, при цьому підстав для неприйняття заяви позивача судом не встановлено, розгляд справи по суті не розпочато.

На підставі викладеного, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Щодо клопотання представника відповідача про компенсацію понесених відповідачем витрат на правову допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у рішенні від 26.09.2018 року по справі № 148/312/16-ц, зазначено, що залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відтак, здійснення компенсації витрат на правову допомогу лише за те, що позивач подав заяву про залишення свого позову без розгляду, не відповідає вимогам закону.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов'язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов'язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред'явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Судом розяснено учасникам розгляду положення ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що єдине, на що посилається представник відповідача при заявленні клопотання про про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача - це те, що позивачем предявлено безпідставний позов до відповідача ОСОБА_4, і у подальшому у відзиві наводяться заперечення проти позову, зокрема, те, що ОСОБА_4 не є власником житла та не проживає в ньому.

При цьому позивачем надано докази того, що власником житла, за яке, як вказує позивач не проводиться оплата житлово-комунальних послуг, є ОСОБА_5, як зазначає представник позивача чоловік відповідача ОСОБА_4.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що звернення представника АТ «ДТЕК Західенерго» до суду із заявою про залишення їх позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Такі висновки суду повністю відповідаю позиції Верховного Суду, викладеній у рішенні від 26.09.2018 року по справі № 148/312/16-ц.

Отже, представником відповідача не наведено належних та достатніх доводів і доказів необґрунтованості чи недобросовісності дій позивача. Тому підстав для компенсації витрат відповідача немає.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - залишити без розгляду.

Понесені сторонами витрати залишити за ними.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: