_____________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/8699/18
провадження № 2/520/5337/18
УХВАЛА

про передачу справи іншому суду

04.12.2018 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Літвінової І.А., вирішуючи питання щодо подальшого провадження у цивільній справі № 520/8699/18 за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта банк», треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб «про захист прав споживачів»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 Олександровичадо ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта банк», треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб «про захист прав споживачів» та відкрито провадження у цивільній справі № 520/8699/18. Розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

За позовними вимогами позивачі просять визнати недійсним Іпотечний договір ВКК № 589296 від 05 травня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

30.11.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 особи ФГВФО на ліквідацію АТ ОСОБА_4 подав до суду заяву з процесуальних питань (вхід. № 48543), у якій підтвердив, що Іпотечний договір було укладено між сторонами 05 травня 2008 року на забезпечення Договору про надання споживчого кредиту від 05.05.2008 року.

Відповідно до частини сьомої статті 30 ЦПК України у випадку обєднання позовних вимог щодо укладення, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобовязання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобовязання.

Суд визначає, що в разі задоволення позову ОСОБА_1 та визнання недійсним правочину (іпотечного договору), укладеного для забезпечення основного зобовязання (договору про надання споживчого кредиту) - похідними наслідками стане зміна основного правочину (договору про надання споживчого кредиту), оскільки за його умовами саме іпотечне майно є заставним за основним правочином.

Ймовірно, саме з цих підстав ОСОБА_1. І.Г. предявила позов «про захист прав споживачів», а не «про визнання недійсним іпотечного договору», оскільки споживачем вона виступала за основним правочином.

Враховуючи наведене, зважаючи на обставини, визнані відповідачем, проаналізувавши предмет та підставу позову, суд дійшов висновку про правильність визначення підсудності цивільної справи з позовними вимогами ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного договору за правилами ч. 7 ст. 30 ЦПК України.

У відповідності до ч. 7 ст. 30 (Виключна підсудність) ЦПК України спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта банк» повинен розглядатись судом за місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходженням відповідача ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта банк» є м. Київ, б-р Дружби Народів, 38.

Вирішуючи питання про прийняття до провадження справ, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Київський районний суд м. Одеси не повноважний розглядати цивільну справу № 520/8699/18.

Справа підсудна Печерському районному суду м. Києва на підставі частини сьомої статті 30 ЦПК України.

Статтею 30 ЦПК України визначаються правила виключної підсудності.

Відповідно до частини 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст.ст. 27 -32 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу № 520/8699/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта банк», треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб «про захист прав споживачів» до Печерського районного суду м. Київ (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 42-А).

Передачу справи до Печерського районного суду м. Київ здійснити на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали надіслати учасникам справи протягом двох днів з дня її складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.