Справа № 576/2352/18
Провадження № 2/576/743/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далівідповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. У зазначеній квартирі зареєстрований він, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка з 2010 року у квартирі не проживає. Позивач зазначає, що укладений між ним та відповідачем шлюб у 2006 році розірвано, комунальні послуги вона не сплачує, в утриманні будинку участі не бере, тому просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою №86 в будинку №4 по вул. Ковпака у м. Глухів Сумської області.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про надходження позовної заяви та відкриття провадження у справі, відзиву не надала.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги та викладені доводи на їх обгрунтування підтримав в повному обсязі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали свідчення, які загалом збігаються. Так, свідки зазначили, що більше 10 років вони, як сусіди, не бачили ОСОБА_2 у вказаній квартирі, а лише заявника, який проживає самостійно.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач відповідно до договору дарування від 16.07.1999 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно довідки адміністративного відділу „Центр надання адміністративних послуг Глухівської міської ради про склад сімї №3499 від 29.08.2018 до складу сімї, зареєстрованих за адерсою: АДРЕСА_2, входять ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

З довідок старшого будинку №2501 від 09.10.2012, №1638 від 60.10.2014, №1338 від 29.05.2015, №32 від 14.06.2016, №1559 від 29.05.2017 та №2263 від 29.08.2018 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_3. За вказаною адресою також зареєстрована, але не проживає ОСОБА_2 (а.с.8-13).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП №011465 01.07.2006 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.14).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 72 Житлового Кодексу України (далі - ЖК України), визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Із пояснень позивача, свідків та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач є членом сім'ї власника квартири, і що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше року.

Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач в квартирі не проживає, витрат по утриманню житла не несе.

За таких обставин суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2, 1966 р.н, такою, що втратила право користування житловою площею квартири №86 в будинку №4, розташованої за вище вказаною адресою, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) України, в зв'язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтею 391 ЦК України, статтями 2, 19, 141, 263, 265,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, 41400, паспорт серія МТ №568927, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4, 41400, паспорт серії МА № 283124, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4, 41400, паспорт серії МА № 283124, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою № 86 в будинку № 4 по вул. Ковпака в місті Глухові Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 31 жовтня 2018 року.

Суддя С.А. Мазур