Справа № 727/1386/18
Провадження № 2/727/616/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_2, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_3, про визнання ідеальної частки в спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності.

Позивачі в позові посилаються на те, що вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, надалі разом з відповідачкою ОСОБА_3, є власниками квартири АДРЕСА_1 у Чернівці, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власність є спільна сумісна та визначена у рівних долях.

У вказаній квартирі зареєстровані та проживають сторони по справі, що підтверджується довідкою № 309 КЖРЕП-4 від 09.02.2018.

Спірна квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 29.2 кв.м., загальна, площа 45.4. кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначають, що необхідність звернення до суду з даним позовом необхідна з метою подальшого розпорядження своєю часткою, проти чого заперечує відповідачка.

На підставі наведеного просили винести рішення, яким визначити за ОСОБА_1 частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; ОСОБА_2 частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; ОСОБА_3 частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В судове засідання позивачі не зявилися.

Відповідачка також в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межахзаявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, разом з відповідачкою ОСОБА_3, є власниками АДРЕСА_3, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.4).

Як убачається із даної інформації власність є спільна сумісна та визначена у рівних долях.

У вказаній квартирі зареєстровані та проживають сторони по справі, що підтверджується довідкою № 309 КЖРЕП-4 від 09.02.2018р.(а.с.5).

Спірна квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 29.2 кв.м., загальна, площа 45.4. кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Необхідність звернення до суду з даним позовом позивачі зазначають мету подальшого розпорядження своєю часткою, проти чого заперечує відповідач.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частинами 1, 2 ст. 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників мас право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він мас право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч. .2, З ст. 358 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності с спільною сумісною власністю.

Частиною 2 ст. 372 цього Кодексу передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що співвласниками спірної квартири, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є позивачі та відповідач, при цьому володіють вказаним об'єктом нерухомості в рівних долях на праві спільної сумісної власності, тому суд вважає, що частка ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві власності на вказану спірну квартиру складає у кожного по 1/3 частині.

Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання ідеальної частки в спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; ОСОБА_2 частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; ОСОБА_3 частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ Семенко О.В.