АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 295/12388/16-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Остапчук Т.В.

13 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Прокопчук Н.О.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Компанії «Квікком Лімітед», ОСОБА_2, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Компанії «Квікком Лімітед», ОСОБА_2, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної МариниАнатоліївни та просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів моральну шкоду в розмірі 1 046 712, 57 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.08.2017 матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області.

15.11.2017 ухвалою Печерського районного суду м. Києва прийнято до свого провадження справу та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2018 відносно Національного банку України застосовано заходи процесуального примусу. Стягнуто з Національного банку України штраф в розмірі 1 762 грн. в дохід держави.

В апеляційній скарзі Національний банк України просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Посилається на неповне з'ясування всіх обставин справи та на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що Національний банк України неодноразово повідомляв суд про існування поважних причин невиконання вимог ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 24.01.2017, але вказані обставини суд першої інстанції не врахував при винесення оскаржуваної ухвали.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5685/2018
Звертає увагу, що Національним банком України була подана заява про роз'яснення вищевказаної ухвали, однак судом першої інстанції не надано відповідних роз'яснень та не визначено конкретного переліку документів, які необхідно витребувати. Зазначив, що Національним банком України заявлялося клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні, посилаючись на необхідність захисту інформації, яка містить банківську таємницю в документах, які могли бути подані, проте останнє без зазначення причин судом відхилено.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

У судовому засіданні представник Національного банку України підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив останню задовольнити.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 просила розглянути апеляційну скаргу на розсуд суду.

ОСОБА_1 та інші учасники справи, повідомлялись належним чином про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не сповістили.

З урахуванням вищезгаданих обставин колегією суддів було прийнято рішення про обізнаність вказаних осіб про слухання справи та їх повідомлення належним чином.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про застосування відносно Національного Банку України заходи процесуального примусу, суд першої інстанції виходив з того, що Національним банком України вимоги ухвали Богунським районним судом м. Житомира від 24.01.2017 про витребування доказів не виконано.

З таким висновком суду не може погодитись колегія суддів.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24.01.2017 Богунським районним судом м. Житомира винесена ухвала про витребування у Національного банку України інформацію, в тому числі у вигляді засвідчених роздруківок чи копії, яка підтверджує винність власників істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк» стосовно того, що їх діяльність призвела до втрати ліквідності ПАТ «ВіЕйБі Банк» (статистична звітність та ін.), що у подальшому стало причиною для введення тимчасової адміністрації та відкликання банківської ліцензії у ПАТ «ВіЕйБі Банк» та код ЄДРПОУ компанії за законодавством Республіки Крим КВІККОМ ЛІМІТЕД (т. 1, а. с. 88-89).

Національному банку України було відомо про вимоги суду, про що свідчить отримання ним копії ухвали згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 31.01.2017 (т. 1, а. с. 147). Але вказана ухвала не була виконана Банком, в наслідок чого суд першої інстанції і виніс оскаржувану ухвалу. .

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК Українизаходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Відповідно до п. 2, ч. 1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Статтею 84 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 148 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов'язків.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що штраф, як засіб процесуального примусу може застосовуватись судом, зокрема, з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства лише у разі ненадання доказів поважності причин невиконання відповідних вимог суду.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що у зв'язку з незрозумілістю вимог ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 24.01.2017 про витребування доказів, Третьою особою подано до суду заяву від 03.04.2017 №18-0013/24308 про роз'яснення порядку виконання вказаної ухвали та визначення чіткого переліку документів, які вимагаються (т. 1, а. с. 164-166). Національним банком України зазначено, ним здійснюється регулювання та нагляд за банками зареєстрованими в Україні. Перелік функцій визначений статтею 7 Закону «Про Національний банк України» є вичерпним і відповідно не передбачено Законом таких функцій, як визначення винності або безневинності власників істотної участі в Банках України.

Судом першої інстанції в подальшому не надано відповідних роз'яснень щодо порядку виконання ухвали №295/12388/16-ц від 24.01.2017 та не визначено конкретного переліку документів, що витребовуються.

Національний банку України, самостійно визначив перелік документів, які б на його думку за оцінкою суду могли підтвердити чи спростувати винність власників істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк» стосовно того, що їх діяльність призвела до втрати ліквідності ПАТ «ВіЕйБі Банк», що у подальшому стало причиною для введення тимчасової адміністрації та відкликання банківської ліцензії у ПАТ «ВіЕйБі Банк». Третя особа, посилаючись на необхідність захисту інформації, яка містить банківську таємницю в документах, які могли бути подані на виконання вимог ухвали суду №295/123 88/16-ц від 24.01.2017, та яка була отримана Національним банком України під час проведення банківського нагляду, на підставі: ст. ст. 60-62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України, заявлено клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні. За наслідками розгляду зазначеного клопотання судом першої інстанції було відмовлено в його задоволенні (т. 2, а. с. 143-146). За наслідками розгляду зазначеного клопотання в судовому засіданні, яке відбулось 17.04.2018, судом першої інстанції було відмовлено в його задоволенні (т. 2, а. с. 150-153).

Таким чином, Національний банк України неодноразово письмово повідомляв суд першої інстанції про існування доказів поважності причин невиконання відповідних вимог ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 24.01.2017, що є доказом добросовісного виконання Третьою особою свої процесуальних обов'язків.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов висновків з порушенням норм процесуального права та не в повному обсязі дослідження матеріалів справи.

За наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в застосуванні заходів процесуального примусу до Національного банку України у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2018 року скасувати.

У застосуванні заходів процесуального примусу до Національного банку України у вигляді штрафу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17.09.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

Н.О.Прокопчук