Провадження № 2/522/1800/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_1 (після зміни прізвище Кожокар) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення самовільно реконструйованої квартири у попередній стан, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_1 (після зміни прізвище Кожокар) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення самовільно реконструйованої квартири у попередній стан.

Справа надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б. та ухвалою суду від 06.07.2017 року провадження у справі відкрите.

У зв`язку з рішенням Дисциплінарної палати від 22.11.2017 року № 3723/3дп/15-17, на підставі наказу керівника апарату суду ОСОБА_6 від 08.12.2017 року № 218/а про передачу нерозглянутих справ, та на підставі службової записки консультанта суду - ОСОБА_7, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін, по справі проведено повторний автоматизований розподіл.

Справа надійшла до провадження судді Кравчук Т.С. та ухвалою суду від 19.02.2018 року прийнята до провадження, також була прийнята уточне позовна заява, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року № 1093/0/15-18 про звільнення ОСОБА_8 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Кравчук Т. С. Антонецького С. Л., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін, по справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Бондаря В.Я. та ухвалою суду від 10.05.2018 року справа прийнята до провадження судді. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.06.2018 року.

У підготовчому засіданні 07.06.2018 року у звязку з неявкою відповідача, враховуючи думку представника позивача, розгляд справи було відкладено на 27.07.2018 року.

Розгляд справи у судовому засіданні 27.07.2018 року не здійснювався у звязку з отриманням повідомлення про замінування будівлі суду та терміновою евакуацією всіх співробітників та відвідувачів суду, наступне засідання призначене на 24.10.2018 року.

У судове засідання сторони не зявились, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника ПРА ОМР ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про закриття провадження у справі, на підставі наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК (тут і далі у редакції, чинній на час звернення до суду з позов) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами частин першої та другої статті 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) (тут і далі - у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 3.2.7. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28 лютого 2011 року №384-VI, до компетенції Приморської районної адміністрації у галузі будівництва належить: здійснення контролю за недопущенням самовільного будівництва у районі; звернення до суду з позовами про знесення (приведення до попереднього стану) об'єктів самочинного будівництва (реконструкції).

Вимогами позову є зобовязання відповідача привести самовільно реконструйовану квартиру №27, яка розташована на першому поверсі в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 46 в первинний стан, шляхом демонтування прибудови площею 6,0 кв.м. до квартири, яка побудована на території двору загального користування.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов'язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб'єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

Більше того, звертаючись до суду з позовом про знесення об'єкту самочинного будівництва, що розташований на території двору загального користвування, суб'єкт владних повноважень діє з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спори, які виникають за участю суб'єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

В конкретному випадку суб'єкт владних повноважень перебуває із особою, яка здійснила самочинне будівництво у адміністративних відносинах, оскільки діє на виконання своїх владних управлінських функцій, спрямованих на захист інтересів територіальної громади.

Такої ж правової позиції притримується велика палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 1519/2-787/11.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги предмет спору та сторони спору, суд приходить до висновку, що даний спір є публічно-правовим і не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та предмет позову, позов ПРА ОМР за предметно-територіальною юрисдикцією підсудний окружному адміністративному суду та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 89, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНИВИВ:

Закрити провадження по справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_1 (після зміни прізвище Кожокар) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення самовільно реконструйованої квартири у попередній стан.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_9 шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 29.10.2018 року.

Суддя: Бондар В.Я.