Справа пр. №2/756/2342/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,

учасники справи:

представник позивача - Картавенко О.В.,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), яке було перейменовано в акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк"), звернулосядо суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 листопада 2012 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2. укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 6500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом становила 27,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна Gold".

Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором.

Станом на 26 листопада 2017 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 становила 17142,24 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 3124,98 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 7163,39 грн, пеня за прострочення виконання зобов'язань за договором у сумі 5561,38 грн, штраф за простроченя виконання зобов'язань за договором у сумі 1492,49 грн.

З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 17142,24 грн та судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов свого довірителя підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували частково, стверджували, що ОСОБА_2 уклав кредитний договір та отримав кредит у сумі 6500,00 грн, проте позивачем невірно розрахована сума заборгованості за кредитом, неустойку нараховано поза межами строку позовної давності. Відповідач зазначив, що у квітні 2018 року ним сплачено на погашення кредиту 1500,00 грн, однак ці кошти не були враховані банком при розрахунку суми заборгованості за кредитом. Також ОСОБА_2 просив суд зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки за неналежне виконання зобов'язань за договором у зв'язку з тим, що він не працює, страждає на хронічне захворювання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що 08 листопада 2012 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", в якій указано, що вона разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між банком та нею договір про надання банківських послуг.

Підписавши вказану анкету-заяву, позивач був повідомлений про зміст Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" та про розміщення їх тексту на офіційному сайті АТ КБ "ПриватБанк" (www.privatbank.ua), а також про тарифи банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, про що зазначено у самій анкеті-заяві (а. с. 10).

Матеріали справи містять наданий АТ КБ "ПриватБанк" витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а. с. 12-26).

Аналізуючи вказані вище положення законодавства України, а також враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2, підписавши анкету-заяву, погодився з тим, що дана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складає договір приєднання, згідно копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що свідчить про дотримання форми договору, визначеної законом (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 березня 2018 року у справі №263/13449/16-ц).

За умовами укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 кредитного договору від 08 листопада 2012 року №б/н банком видано відповідачеві кредитну картку НОМЕР_1, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 6500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом становила 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З 01 квітня 2013 року розмір процентної ставки - 2,3% на місяць, з 01 вересня 2014 року - 2,7% на місяць, з 01 квітня 2015 року - 3,5% на місяць. Також сторони погодили, що у випадку виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, позичальник сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг).

Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором (а. с. 10-26). У подальшому ОСОБА_2 видано ще дві кредитні картки НОМЕР_2, НОМЕР_3 та відкрито карткові рахунки.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві ОСОБА_2, які він використав у повному обсязі (а. с. 96-107).

П. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, відсотків за користування ним, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак ОСОБА_2 систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, станом на 26 листопада 2017 року допустив заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 3124,98 грн, зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 7163,39 грн. Наведені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором від 08 листопада 2012 року №б/н, випискою по особовому рахунку позичальника (а. с. 6-9, 96-107). Сплачені відповідачем у квітні 2018 року 1500,00 грн на погашення заборгованості були відповідно до умов кредитного договору та норми ст. 534 ЦК України зараховані банком на погашення неустойки та процентів за договором, яка була нарахована після відкриття судом провадження у справі. Таким чином, сплачена ОСОБА_2 сума грошових коштів у розмірі 1500,00 грн не змінює заявлену до стягнення суму заборгованості за кредитом у розмірі 17142,24 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно з п. 2.1.1.12.2.2. Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочки понад 90 днів позичальник сплачує банку пеню у розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Тарифами обслуговування кредитних карт "Універсальна Gold" передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн, 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше.

Пеня за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов'язань за кредитним договором від 08 листопада 2012 року №б/н нарахована банком у сумі 5561,38 грн з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеним у постанові від 04 вересня 2014 року (справа №6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України (у редакції, чинній на момент винесення постанови) щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Зважаючи на те, що розмір пені значно перевищує розмір основного боргового зобов'язання ураховуючи, що відповідач страждає на хронічне захворювання, на час розгляду справи він не працює, беручи до уваги розмір заборгованості порівняно з сумою кредиту, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір пені до 1000,00 грн (про можливість урахування наведених обставин для вирішення питання про зменшення нарахованої неустойки зазначив Верховний Суд у постанові від 07 березня 2018 року у справі №552/5900/15-ц (№ 61-6520св18)).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі, встановленому тарифами договору.

Тарифами обслуговування кредитних карт "Універсальна Gold" встановлено, що штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових платежів становить 500,00 грн та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених комісій.

Згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №369/844/16-ц, від 06 вересня 2018 року №206/3056/16-ц).

Зважаючи на те, що пеня та штраф за кредитним договором від 08 листопада 2012 року №б/н застосовані за одне і те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за договором, більш того, штраф нарахований банком у тому числі і на суму пені, суд вважає недопустимим їх одночасне застосування.

Таким чином, штраф за простроченя виконання зобов'язань за договором стягненню з відповідача не підлягає.

За положеннями п. 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг банку кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується такий же строк.

Зважаючи на те, що сторонами справи не надано доказів на підтвердження того, що після спливу 12 місяців з моменту укладення кредитного договору від 08 листопада 2012 року №б/н, будь-яка зі сторін повідомляла у належній формі іншу сторону про припинення дії договору, суд вважає, що строк дії указаного кредитного договору не припинився.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову.

П. 2.1.1.4.6. Умов та правил надання банківських послуг банку надано право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за кредитним договором.

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_2 прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів.

Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 08 листопада 2012 року №б/н шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України.

За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2012 року №б/н у сумі 11288,37 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 3124,98 грн, проценти за користування кредитом у сумі 7163,39 грн, пеня за прострочення виконання зобов'язань за договором у сумі 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1053,62 грн (11288,37 грн / 17142,24 грн х 1600,00 грн = 1053,62 грн).

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 258, 267, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 612, 625, 626-628, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ідентифікаційний код в ) заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2012 року №б/н у сумі 11288 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 37 (тридцять сім) копійок, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 3124 (три тисячі сто двадцять чотири) гривні 98 (дев'яносто вісім) копійок, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) гривні 39 (тридцять дев'ять) копійок, пені за прострочення виконання зобов'язань за договором 1000 (тисяча) гривень 00 (нуль) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ідентифікаційний код в ) судовий збір у сумі 1053 (тисяча п'ятдесят три) гривні 62 (шістдесят дві) копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 25 вересня 2018 року