Справа № 490/3643/18
н/п 2/490/2226/2018
04 вересня 2018 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., за участю секретаря судового засідання Головацького О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Орган опіки і піклування Центральногорайону Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, -
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
05 травня 2018 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити її опікуном над малолітнім ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на його утримання.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є її сином та батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Мати її онука померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Онук поживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, батьки практично не займалися його вихованням та забезпеченням. Відповідач свідомо не приймає ніякої участі у виховані та утриманні сина, злісно ухиляється від виконання свої обов'язків покладених на нього законом, з дитиною не проживає, не спілкується, не турбується про його здоров'я, не утримує, не займається вихованням, фізичним розвитком, не цікавиться його майбутнім. Крім того, зазначила, що відповідач веде антисуспільний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та офіційно не працює. Позивач стверджує, що за віком зараз може піклуватись про онука, хронічних захворювань не має.
Відповідач проти позбавлення його батьківських прав не заперечує.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою суду від 10.05.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи (відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України), в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
Представник третьої особи - Органу піки та піклування Центрального району Миколаївської міської ради у судове засідання не зявилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також подала заяву в якій вказала, що позов підтримує та просить суд слухати справу за її відсутності.
Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІІ. Мотивувальна частина
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_7, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 09.08.2013 року (актовий запис - №3327) (а.с. 11).
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 12).
ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_3 та матір'ю ОСОБА_2.
На сьогоднішній день ОСОБА_3 навчається у Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №54 Миколаївської міської ради Миколаївської області (а.с. 13).
Як вбачається з акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_1,ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із бабусею (позивачкою по справі) за адресою: АДРЕСА_2. Житлова площа будинку складає 35 кв.м. Будинок складається з двох житлових кімнат, кухні, ванни та тамбуру. В кімнатах чито, охайно, достатньо меблів та предметів побуту. Договір купівлі житла оформлено на ОСОБА_1 Онук має окрему кімнату, спальне місце та всі необхідні меблі в кімнаті (а.с. 17).
Позивачка є пенсіонеркою (а.с. 14) та отримує пенсію за віком у розмірі 1099 грн. 60 коп. (а.с. 15). Протипоказань за станом здоров'я для встановлення опіки над дитиною вона не має, що підтверджується висновком про стан здоров'я від 11.08.2017 року (а.с. 16).
З характеристики за місцем проживання ОСОБА_1, підписаної головою СВТ «Океан» Пасько В.Н. слідує, що позивач проживає в с. Галициново, Вітовського району, Миколаївської області тривалий час. За період проживання на території СВТ «Океан» зарекомендувала себе з позитивної сторони, суспільний порядок не порушує. Має на утриманні онука, його вихованням займається самостійно (а.с. 18).
Відповідно до характеристики, виданої ДОП СП Центрального відділу ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Петлюченко Є.В., за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1) відповідач характеризується з негативної сторони, веде антигромадський спосіб життя, порушує громадський порядок та зловживає спиртними напоями. За вказаною адресою з'являється дуже рідко, спосіб заробітку невідомий, офіційного працевлаштування не має. У 2017 році притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП (а.с. 21).
01.06.2018 року відповідач написав заяву про те, що він надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Дубровою Т.І. (а.с. 47)
Відповідно до витягу рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Миколаївської міської ради №12 від 19.06.2018 року, враховуючи, що батько життям, здоровя'м та розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає та надав згоду на позбавлення його батьківських прав, вирішила рекомендувати службі у справах дітей адміністрації Центрального району підготувати проект висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначення ОСОБА_1 його опікуном (а.с. 56-57).
Відповідно до висновку від 11.07.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Орган опіки і піклування Центрального району Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина, оскільки його поведінка та байдуже ставлення до дитини, свідчить про його самоусунення від виконання батьківських обов'язків (а.с. 54-55).
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД
Частина 2 статті 150 СК України: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частина 1 статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частина 4 статті 155 СК України: ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пункт 2 частини 1 статті 164 СК України: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Стаття 165 СК України: право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Частина 1 статті 166 СК України: Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Частина 3 статті 166 СК України: при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Частина 4 статті 167 СК України: якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Стаття 243 СК Українии: опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Стаття 55 ЦК України: опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб.
Частина 3 статті 60 ЦК України: суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Стаття 63 ЦК України: опікуном чи піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
Стаття 180 СК України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 2 статті 166 СК України: особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Частина 3 статті 181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 1 статті 182 СК України: при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.
Частина 2 статті 182 СК України: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пункт 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06): що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Таке ухилення знайшло повне відображення в поведінці відповідача, який тривалий час вихованням дитини належним чином не займається, матеріально не допомагає, не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток сина. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, які покладені на нього Конституцією України та сімейним законодавством, оскільки має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Такі дії свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню сина.

За такого, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім того, судом встановлено, що обов'язок по утриманню та вихованню онука взяла на себе його бабуся, з якою він постійно проживає.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивач має повну цивільну дієздатність, звернулася до суду з позовною заявою про призначення її опікуном над малолітнім ОСОБА_3, перебуває у родинних відносинах з дитиною - є його бабусею, дитина мешкає разом із нею, знаходиться на її повному утриманні, позивач займається його вихованням, піклується про стан здоров'я, суд приходить до висновку про наявністю підстав для призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Оскільки відповідач підлягає позбавленню батьківських прав, з нього на користь позивача мають бути стягнуті аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмір 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

За такого, позовні вимоги є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За такого, з відповідач на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Крім того, в зв'язку із задоволенням позовної вимог про стягнення аліментів на дитину та узв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Керуючись ст.ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -

ІV. Резолютивна частина

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити його опікуном ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Корабельним РВ в м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 09.09.2011 р., аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Корабельним РВ в м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 09.09.2011 р.на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Корабельним РВ в м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 09.09.2011 р.на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН