Справа № 577/1781/18
Провадження № 2/577/804/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.,

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватне акціонерне товариство «ПРОСТО страхування» про відшкодування судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 зменшивши вимоги просить стягнути з ОСОБА_3 понесені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та правничої допомоги 1600 грн.

На обґрунтування вказав, що позов в частині відшкодування франшизи в розмірі 510 грн. був задоволений відповідачем добровільно вже після звернення до суду шляхом перерахування цих коштів на банківський рахунок. Проте, сплатити понесені ним судові витрати ОСОБА_3 відмовляється, а тому просить стягнути ці кошти примусово.

Представник позивача за ордером та угодою адвокат ОСОБА_1 підтримала вимоги, зазначивши, що за надану правничу допомогу отримала від ОСОБА_2 1600 грн. надавши відповідний розрахунок про виконану роботу та її вартість.

Відповідач ОСОБА_3 заперечує задоволенню вимог. Правову позицію обґрунтовує тим, що позивач не вказав точну суму франшизи, що і стало перешкодою для її добровільного відшкодування ще під час досудового врегулювання спору. Після отримання від суду позовної заяви ОСОБА_2, зразу сплатив необхідні кошти. Тому вважає, що затримка виплати франшизи в розмірі 510 грн. відбулась по вині позивача і відповідно судові витрати понесені останнім відшкодуванню не підлягають.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За приписом ст.137 ЦПК витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно положень ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.03.2018 року, з метою позасудового врегулювання спору, ОСОБА_2 надіслав претензію відповідачу з пропозицією перерахувати франшизу на банківську картку (зазначив номер картки і банк), а у разі відмови просив надати письмову відповідь (а.с.5). ОСОБА_3 повідомив, що вимоги позивача не відповідають чинному законодавству (а.с.25), що фактично є відмовою у досудовому врегулюванні спору. Тоді, 26.04.2018 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення франшизи в розмірі 510 грн., при цьому у заяві зазначив понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 1600 грн. (а.с.1,2) та додав ордер, угоду про надання правової допомоги, довідку-розрахунок складеного адвокатом ОСОБА_1 з відображенням виконаних робіт, затраченого часу і вартості наданих послуг (а.с.34-36). Крім того, позивач сплатив судовий збір 704 грн. 80 коп. (а.с.15).

За ухвалою судді від 15.05.2018 року було відкрито провадження у справі та призначений судовий розгляд (а.с.16).

Отримавши судову ухвалу з позовом та додатком ОСОБА_3 добровільно відшкодував розмір франшизи шляхом перерахунку коштів на банківські реквізити позивача (а.с.27) внаслідок чого останній зменшив вимоги.

За таких обставин посилання відповідача на невизначеність позивачем франшизи, яка підлягала відшкодування, як на перешкоду досудового врегулювання спору, є непереконливими, а тому не заслуговують на увагу суду, оскільки розмір франшизи зазначений у страховому полісі. Крім того, за бажанням було можливо вирішити це питання з позивачем у добровільному порядку не доводячи справу до суду.

Керуючись: ст.ст. 10-13, 76-81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені останнім судові витрати загальною сумою 2304 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації м.Конотоп, вул.Соборна, 57.

Відповідач ОСОБА_3, НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4, місце реєстрації: м.Конотоп, 1-й пров. вул.Варениці, 6.

Суддя Кравченко В. О.