ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7791/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2018 р. cуддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», ОСОБА_4 державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, третя особа-Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», ОСОБА_4 державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, третя особа-Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович про скасування рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни від 14.02.2018 та запису №24838794, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», скасування запису №27059249 від 16.07.2018 про державну реєстрацію права власності на АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 42078301) від 16.07.2018, прийнятого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., та витребування у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Суддя, розглянувши матеріали позову, встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 1 КАС України цей Кодекс визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З питання юрисдикції справ, у яких оскаржуються рішення реєстраційної служби, Пленум Вищого адміністративного суду України згідно із пунктом 8 постанови від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» надав наступні роз'яснення: відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 Законудержавний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону ії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не заявлялись вимоги приватно-правового характеру, суддя приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, у даній справі дослідженню будуть підлягати виключно владні, управлінські рішення та дії щодо державної реєстрації права власності, вчинені відповідачем - державним реєстратором як суб'єктом владних повноважень, а тому даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція, висвітлена Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №826/6071/16.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Керуючись ст.ст. 186, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», ОСОБА_4, державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, третя особа-Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Згідно із ст. 354 ЦПК України та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя: