Справа № 759/2726/18
Провадження № 2/359/1834/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

25жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Івченко В.І.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

встановив:

26 лютого 2018 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі по тексту ПрАТ «СК «Український страховий стандарт») Андрієнко Ю.А. звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» грошові кошти в розмірі 2847,22 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями дану справу для розгляду передано судді Яковлєвій Л.В., яка ухвалою суду від 04 червня 2018 року прийняла її до свого провадження та призначила підготовче судове засідання на 09 липня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 листопада 2016 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність, повязану з експлуатацією автомобіля НОМЕР_1. 09 березня 2017 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, 122-4 КУпАП. 16 березня 2017 року до позивача звернулась ОСОБА_4 із повідомленням про настання страхового випадку. Згідно висновку № 7411 наданого ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС» вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 5648,11 грн. На підставі страхового акту № 7855 від 06 листопада 2017 року на рахунок потерпілої особи ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» перерахувало страхове відшкодування в розмірі 2847,22 грн. Таким чином, представник позивача вважає, що на підставі п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» має право стягнути з відповідача у порядку регресу страхове відшкодування, виплачене потерпілій особі.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість направила до суду клопотання, яким розгляд справи просила здійснити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не направив.

На підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у відсутність вказаних сторін.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч. 1 ст. 82 вказаного Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 10 листопада 2016 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність, повязану з експлуатацією автомобіля НОМЕР_1, що підтверджується полісом № АЕ/8221419 (а.с. 9).

09 березня 2017 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у м. Києві від 09.03.2017 р. за № 847929 (а.с. 5-6).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 7-8).

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховийвипадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 16 березня 2017 року до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» звернулась потерпіла особа ОСОБА_4 із повідомленням про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 34-35, 36).

Згідно звіту № 7411 про оцінку колісного транспортного засобу від 10 травня 2017 року, наданого ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС», вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 5648,11 грн. (а.с. 12-33).

На підставі страхового акту № 7855 від 06 листопада 2017 року (а.с. 10) та згідно ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено ОСОБА_4 страхове відшкодуван-ня в розмірі 2847,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 7226 від 09 листопада 2017 року (а.с. 38).

У відповідності ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.

Статтею 993 ЦК України та27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки.

Згідност. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За таких обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення в порядку регресу з відповідача витрат, сплачених ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в рахунок страхового відшкодування.

Відповідно абз. в) п.п. 38.1.1 п. 38.1.ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 2 та ч. 1 ст. 141 вказаного Кодексу визначено, що судовий збір покладається пропорційно на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача.

Згідно квитанції № 8270 від 15 лютого 2018 року позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., які на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

На підставі викладеного та керуючись ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8, 27 Закону України «Про страхування»,п. 22.1. ст. 22, п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 979, 990, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 55, 129 Конституції України, ст. 4, 5, 12, 76, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

ПозовПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1, відомості про паспорт та РНОКПП суду невідомі) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (місцезнаходження : 04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20, , п/р 9882 в ПАТ КБ «Правекс Банк», МФО 380838) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 2847 (дві тисячі вісімсот сорок сім) гривень 22 (двадцять дві) копійки та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 (нуль) копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно п.п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.В.Яковлєва