Справа № 758/3495/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом, в якому просииь поділити нерухоме та рухоме майно подружжя, а також розірвати зареєстрований з відповідачем 16 червня 2001 р. шлюб, в якому вони мають двох малолітніх дітей - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутності спільних цінностей, втрати порозуміння, поваги та почуття любові між подружжям, та як наслідок між ними виникали сварки, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб.

Вищевказана справа передана за підсудністю на підставі ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 17.11.2017 р., залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.11.2017 р.

Ухвалою суду від 26.03.2018 р. позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна провадження були роз'єднані в самостійні провадження.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2018 року за клопотанням відповідача, який заперечував проти позову, сторонам по справі надавався строк для примирення до 04.07.2018 р.

В судовому засіданні позивач, після закінчення строку на примирення сторін, позов підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, зазначивши, що примирення між ними за цей строк не відбулось. Стверджує, що шлюбні відносини припинені в квітня 2015 р. Додала, що діти проживають з нею, та в районному суді існує спір щодо поділ майна подружжя.

В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, додатково подала письмові пояснення, де зазначила, що перешкоджатиме спілкуванню, відвідуванню та здійсненню батьківських обов*язків відповідачу по відношенню до спільних дітей.

Відповідач в судовому засіданні після закінченням строку на примирення, не заперечував проти розірвання шлюбу, однак заперечував проти підстав, які призвели до його розірвання. Подав відзив на позовну заяву, де вказав, що шлюбні відносини між ними припинилися близько року назад у зв*язку із зміною в поведінці дружини. Яка перестала займатися вихованням та доглядом дітей, вела спосіб життя, що не відповідає заміжній жінці. Декілька раз відповідач бачив її у компанії стороннього чоловіка. Стверджує, що діти можуть наслідувати аморальну поведінку позивача, тому заперечує щодо місця проживання дітей з позивачем.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиціїв м. Києві, актовий запис № 442, що підтверджено свідоцтвом про одруження НОМЕР_3

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторона відповідача наполягає, що підставою припинення шлюбних відносин є подружня зрада позивача, яка негативно впливає на психологічний стан дітей, не надавши доказів на підтвердження цієї обставини.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, спільних цінностей, втрати почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи спору малолітні діти мешкають з позивачкою, проти чого заперечує відповідач, якому роз'яснено встановлений законом порядок визначення місця проживання малолітніх дітей.

На час розгляду вказаного позову в самостійному судовому провадження розглядається спір між сторонами про розподіл майна.

Оцінивши докази, надавши їх оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2017 р. через відсутність взаєморозуміння.

Аналізуючи пояснення відповідача, необхідно зазначити, що на час розгляду даної справи існує між сторонами спірщодо місця проживання дітей.

Судом приймалися заходи до збереження сім'ї сторін у справі, але в судовому засіданні достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав та не привів до відновлення шлюбних відносин, позивач категорично заперечує проти перебування у шлюбі з відповідачем та наполягає на його розірванні. Відповідач також погодився на розірвання шлюбу.

Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про одруження від 16.06.2001 р. № 442, складеному Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 258-259, 263, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України (2017 р.),

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, громадянином України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2), зареєстрований 16 червня 2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 442, що мають двох малолітніх дітей.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 16.06.2001 р. № 442, складеному Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова