ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/75/18 Справа № 212/5260/17 Суддя у 1-й інстанції - Зімін Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа 212/5260/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2018 року, яке постановлено суддею Зіміним М.В. у м. Кривому Розі об 11 годині 30 хвилин та повне судове рішення складено 16 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 серпня 2011 року. Коштів, які присуджено зазначеним рішенням на час звернення до суду недостатньо, оскільки дитина росте та потребує нормального харчування і розвитку. Крім того вказує, що ст.182 СК України викладено в новій редакції та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, шляхом зміни способу їх стягнення, а саме з 500 гривень на 1/3 частку від усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2018 рокупозов задоволено частково.

Змінено спосіб присудження аліментів, що стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2011 року.

Визначено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_2, судовий збір в дохід держави у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції стягнув з нього занадто великий розмір аліментів, вважає що суд не врахував того, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі був встановлений за домовленістю між ним та позивачем, тому підстав для його зміни не має, а грошова сума підлягає індексації, а не зміні. Крім того, він не працює, має мінливий, не регулярний дохід, в зв'язку з чим, необхідно стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції врахував рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача ОСОБА_2 іншої малолітньої дитини - ОСОБА_5 Вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2, будучи завчасно належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 139), в судове засідання не з'явився та про причини неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 03 серпня 2011 року (а.с.7).

Відповідно до довідки-розрахунку Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, від 02.08.2017 року за №374, згідно рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу №2/2341/11 від 26.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3, борг станом на 01.08.2017 року, складає 77,74 грн. (а.с.8)

Відповідно до довідки Криворізького Північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за № 8917 від 14.12.2017 року, ОСОБА_2 в зазначеному управлінні на обліку не перебуває та пенсій не отримує (а.с.42).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, ОСОБА_2 08 серпня 2015 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 (а.с.44). Від цього шлюбу 30 листопада 2017 року у відповідача народився син ОСОБА_5 (а.с.43).

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, відомості про його щомісячний дохід в матеріалах справи відсутні.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за №107885671 від 17.12.2017 року ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) належать: на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2, квартира АДРЕСА_1; на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/3, квартира АДРЕСА_3; на праві спільної часткової власності розмір часток 7/10 та 3/10 квартира АДРЕСА_2; на праві приватної власності будинок № АДРЕСА_5; на праві спільної часткової власності, розмір часток 3/8,1/4 та 3/8 квартира АДРЕСА_4 (а.с.35-39).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, Криворізької Північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за №2635 від 13.12.2017 ОСОБА_2 у лютому 2017 року отримано дохід від продажу нерухомого майна у розмірі 57995,00 грн. та сплачено податку до бюджету у розмірі 2899,75 грн., у березні 2017 року нараховано дохід у розмірі 24964,50 грн., сплачено податок до бюджету 1248,23 грн., також у березні 2017 року отримано дохід у розмірі 49963,00 грн. та сплачено податок до бюджету у розмірі 2498,15 грн. (а.с.42).

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_1 й стягуючи на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд першої інстанції виходив із законності та обґрунтованості позовних вимог, що є підставою для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та визначеним розміром аліментів з наступних підстав.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2013 року у справі № 6-143 цс13.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Розмір аліментів, визначений рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.08.2011 року у розмірі 500 грн. не забезпечує неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, належного утримання, навіть на рівні мінімально встановленого законодавством.

Частина 2 статі 182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Отже, визначений раніше, за рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі 500 грн. порушує його права на належне утримання від батька.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, відповідач будучи в працездатному віці, не працює, доказів про неможливість працювати за станом здоров'я суду не надав, що свідчить про нехтування ним своїх батьківських обов'язків, доводи наведені ним в апеляційній скарзі щодо мінливості та не регулярності доходів, в зв'язку з чим він заперечує про зміну розміру шляхом зміни способу стягнення аліментів, колегією судів не приймаються, адже відсутність доходів не є тотожнім поняттям мінливості на нерегулярності доходів, проте після ухвалення судом рішення від 26.08.2011 року, відповідач набув у власність значну кількість нерухомості, що не може не свідчити про покращення його матеріального стану.

Визначений судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: