Справа № 128/2378/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.08.2015 року померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з земельної ділянки площею 1,2144 гектарів, місце розташування: Вінницька область Вінницький район, Мізяківсько-Хутірська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер :06:002:0043, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, однак оригінал даного правовстановлюючого документа позивачем втрачено.

Також до складу спадкового майна входить: будинковолодіння № 38 по вул. Подільська в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що належало померлій, як голові та єдиному члену колгоспного двору станом на 15.04.1991 року згідно погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільради Вінницького району Вінницької області, який приймав участь у створенні майна двору.

07.12.2001 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1. Даний заповіт, посвідчений ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 07 грудня 2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 890.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 немає.

ОСОБА_2 за життя набула право власності на спадкову земельну ділянку площею 1,2144 гектарів, так як була членом КСП, була внесена в списки власників сертифікатів, яким видаються державні акти на право власності на земельні ділянки по Мізяківсько-Хутірській сільській раді під № 1185 (1274).

Також, згідно виписок з погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради за період 1980 1982 роки, спадкове будинковолодіння № 38 по вул. Подільська в с. Мізяківські Хутори Вінницького району відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, його головою була ОСОБА_4 (голова двору) та донька ОСОБА_2 (донька). Тобто дане будинковолодіння було створено працею та коштами ОСОБА_4 (голова двору) та доньки ОСОБА_2.

ОСОБА_4 померла ще в 1981 році, а головою двору після її смерті стала донька ОСОБА_2, що безпосередньо відображено у записах погосподарських книг.

В 1990 році проживати до ОСОБА_2 прийшов ОСОБА_5, з яким вони в зареєстрованому шлюбі не перебували, в будинку він зареєстрований (на той час прописаний) не був, а також він не набув право на майно даного колгоспного двору, так як не брав участі своєю працею та коштами у створенні та веденні майна двору і не був його членом більше трьох років до 15.04.1991 року.

Для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку позивач зверталася до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів, а тому вимушена звернутися з даним позовом до суду.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 07 грудня 2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 890, після смерті 27 серпня 2015 року ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 1,2144 гектарів, місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Мізяківсько-Хутірська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:002:0043; цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 38 по вул. Подільська в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що складається з житлового будинку «А», ганку, сараю «Б», погребу «Б/під», огорожі № 1-2, колодязю № 3.

В підготовче судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримує, змін та доповнень не має, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутність зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідач, представник Мізяківсько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

27.08.2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ №332819 від 01.09.2015 року (а.с. 7).

За свого життя, 07.12.2001 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, запові ОСОБА_1. Даний заповіт, посвідчений ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 07.12.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 890 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з земельної ділянки площею 1,2144 гектарів, місце розташування: Вінницька область Вінницький район, Мізяківсько-Хутірська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:002:0043, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 775175, виданого 25.11.2008 року Вінницькою районною державною адміністрацією та Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 08.09.2008 року за № 1765 (а.с. 11 - 13).

Оригінал вищевказаного правовстановлюючого документа позивачем втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільська Зоря» від 12.10.2017 року (а.с. 14 15).

Також до складу спадкового майна входить: будинковолодіння № 38 по вул. Подільська в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що належало померлій, як голові та єдиному члену колгоспного двору станом на 15.04.1991 року згідно погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільради Вінницького району, який приймав участь у створенні майна двору (а.с. 40 - 47).

Таким чином, після смерті 27.08.2015 року ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та спадщину після її смерті прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 21.07. 2018 року № 1511/02-31 (а.с. 47).

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 немає, що підтверджується записами погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 21.07.2018 року № 1511/02-31.

ОСОБА_2 за життя набула право власності на спадкову земельну ділянку площею 1,2144 гектарів, так як була членом КСП, була внесена в списки власників сертифікатів, яким видаються державні акти на право власності на земельні ділянки по Мізяківсько-Хутірській сільській раді під № 1185 (1274), що підтверджується відповідним Списком, як Додатком № 1 до розпорядження голови районної державної адміністрації від 08 вересня 2008 року за № 1765 (а.с. 22 - 24); списком пенсіонерів в КСП с. Мізяківські Хутори станом на 01.07.1997 року в якому під № 449 (676) значиться ОСОБА_2 (а.с. 19 - 21); довідкою-випискою з членів КСП Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 10.10.2017 року за № 2476 (а.с. 17); довідкою Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 10.10.2017 року за № 2477 (а.с. 18); Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 12.09.2017 року; ксерокопією самого державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 775175 (а.с. 11 13).

Той факт, що ОСОБА_2 за життя володіла, користувалася та розпоряджалася будинковолодінням № 38 по вул. Подільська в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, підтверджується: виписками з погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради (а.с. 40 - 47), довідками Мізяківсько-Хутірської сільради за № 529 від 22.02.2018 року, за № 1328 від 09.07.2018 року; за № 1335 від 09.07.2018 року (а.с. 29, 33 - 35), випискою з земельно-кадастрової книги (а.с. 30 - 32), технічним паспортом, виготовленим ФОП ОСОБА_7 від 21.06.2018 року (а.с. 25 - 28), домовою книгою по даному будинковолодінню, згідно якої з 1977 року і до дня смерті 27 серпня 2015 року лише ОСОБА_2 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36 - 39).

Так, згідно виписок з погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради за період 1980 1982 роки, спадкове будинковолодіння № 38 по вул. Подільська в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, його головою була ОСОБА_4 (голова двору) та донька ОСОБА_2 (донька). Тобто, дане будинковолодіння було створено працею та коштами ОСОБА_4 (голова двору) та доньки ОСОБА_2. ОСОБА_4 померла ще в 1981 році, а головою двору після її смерті стала донька ОСОБА_2, що безпосередньо відображено у записах погосподарських книг.

В 1990 році проживати до ОСОБА_2 прийшов ОСОБА_5, з яким вони в зареєстрованому шлюбі не перебували, в будинку він зареєстрований (на той час прописаний) не був, а також він не набув право на майно даного колгоспного двору, так як не брав участі своєю працею та коштами у створенні та веденні майна двору і не був його членом більше трьох років до 15.04.1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 123 ч. 2 ЦК УРСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу.

За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 1218, 1223, 1268 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 82, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 07.12.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 890, після смерті 27.08.2015 року ОСОБА_2 на:

земельну ділянку площею 1,2144 гектарів, місце розташування: Вінницька область Вінницький район, Мізяківсько-Хутірська сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:002:0043;

цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 38 по вул. Подільська в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що складається з: житлового будинку «А», ганку, сараю «Б», погребу «Б/під», огорожі № 1-2, колодязю № 3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Вінницької області шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко