Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 760/13589/16-ц

провадження № 61-38589св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), ГулькаБ. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультимедіа»,

представник відповідача - ОСОБА_8,

третя особа - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року у складі судді Українця В. В. та постанову Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа» (далі - ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа»), третя особа - ОСОБА_7, про стягнення майнової шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що через декілька днів після публікації у газеті «Сегодня» у розділі «Спецпроект», який було надруковано 20 листопада 2014 року, та у мережі інтернет на ресурсі http://www.segodnva.ua, на території, непідконтрольній Україні, де мешкала його теща, останній, невстановлені особи, які мають відношення до діяльності терористичної організації, принесли екземпляр цієї газети. Їй почали погрожувати, оскільки він є її родичем та перебуває у складі Збройних Сил України. У зв'язку з цим, вона була змушена терміново виїхати з місця свого проживання. При цьому, невстановлені озброєні особи терористичної організації, яка діяла на території м. Свердловська, смт. Володарськ, смт. Павлівка, з метою помсти за проявлену патріотичну позицію та службу в Збройних Силах України знищили та пошкодили належне йому майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; автогараж за адресою: АДРЕСА_2; нежитлову будівлю молочного блоку за адресою: АДРЕСА_3 нежитлові будівлі насосної станції за адресою: АДРЕСА_4 нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_5.

Вказував, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року частково задоволено його позов до ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа», ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Визнано протиправними дії ОСОБА_7 щодо передачі конфіденційної інформації стосовно військовослужбовця ОСОБА_4 у статті під назвою (мовою оригіналу): «Десант из Торонто в киевском госпитале: канадские врачи спасают украинских бойцов»; зобов'язано ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа» видалити відомості, які містять інформацію стосовно військовослужбовця ОСОБА_4, що була розміщена і знаходиться на інтернет-сайті у статті під назвою: «Десант из Торонто в киевском госпитале: канадские врачи спасают украинских бойцов».

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа» на свою користь вартість знищеного та пошкодженого майна після вказаної публікації у сумі 5 000 000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_4 є недоведеними. Пошкодження належного йому майна мало місце до публікації статті, оскільки станом на 20 листопада 2014 року вже були відкриті кримінальні провадження за фактами пошкодження майна позивача. Доказів причетності третьої особи - ОСОБА_7 до пошкодження майна позивачем не надано, як і не надано доказів причинно-наслідкового зв'язку між діями третьої особи, які виразилися в публікації статті, та пошкодженням майна.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року - без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд погодився з тим, що ОСОБА_4 не надав жодних доказів на підтвердження того, що пошкодження його майна мало місце внаслідок публікації ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа» статті за назвою: «Десант из Торонто в киевском госпитале: канадские врачи спасают украинских бойцов» в газеті «Сегодня» №249 (4850) у розділі «Спецпроект» від 20 листопада 2014 року та на відповідній інтернет сторінці. Тобто всі необхідні й обов'язкові складові для покладення цивільно-правової відповідальності на відповідача.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували норму частини другої статті 1166 ЦК України, відповідно до якої вина заподіювача шкоди припускається, тобто відповідач сам повинен довести відсутність своєї вини.

Суди не врахували, що наведена у статті інформація була розповсюджена без його згоди.

Вказує, що відповідно до положень статті 1172 ЦК України, юридичною особою відшкодовується шкода, завдана їхнім працівником. Тобто, у цьому випадку, саме відповідач повинен відшкодувати шкоду, яка була завдана йому третьою особою шляхом розповсюдження вказаної статті у мережі інтернет та у газеті.

У серпні 2018 року представник ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа» - Чемес В. М. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржувані судові рішення є законними й обґрунтованими, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують, оскільки судами вірно встановлено обставини справи та вказано, що позивач не довів своїх позовних вимог, між діями товариства та третьої особи й заподіянням шкоди майну позивача немає причинно-наслідкового зв'язку.

Вказує, що шкода майну позивача була завдана раніше ніж відбулося оприлюднення статті у газеті та мережі інтернет.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що ним не надано доказів на підтвердження того, що пошкодження належного йому майна мало місце внаслідок публікації ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа» статті у газеті та на інтернет-сайті. Не доведено й причинно-наслідкового зв'язку між діями третьої особи, які виразилися у публікації статті, та пошкодженням майна позивача.

Доводи позовної заяви побудовані виключно на припущеннях сторони позивача.

Суди правильно вказали, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідно частини другої статті 1166 ЦК України саме відповідач, як заподіювач шкоди, повинен був довести відсутність своєї вини у заподіянні шкоди його майну, є вірними, але відповідач і довів відсутність своєї вини.

Таким чином, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень, оскільки вони є не доведеними, ґрунтуються на неправильному тлумаченні представником позивача норм матеріального права. Вони були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Отже, вирішуючи спір, суди повно, всебічно та об'єктивно з'ясували обставини справи, дослідили усі наявні у матеріалах справи докази та оцінили доводи сторін й дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки наявних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 -залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю.В. Черняк