Провадження №2-о/523/400/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, визнавши її належність до національності - німкеня, та встановити, що Рішення суду є підставою для внесення Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області змін до актового запису №236 про народження ОСОБА_1, від ІНФОРМАЦІЯ_1, із зазначенням у графі батько - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, національність - німець; та Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області змін до актового запису №1212 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, із зазначенням у графі мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, національність - німкеня.

При цьому заявниця посилалася на те, що її дід ОСОБА_6 був за національністю німець, у 1930-х роках був репресований і засланий до Сибіру, а гоніння у ті часи етнічних німців призвели до необхідності зміни прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_6 та обрання батьком національності матері - росіянина, хоча усі вони дотримувались традицій своєї національності, з дитинства заявник знає своє німецьке походження, володіє німецькою мовою. Враховуючи неможливість іншим шляхом відновити належність до німецької національності, заявниця вимушена звернутися до суду для встановлення такого факту, що матиме юридичне значення для неї та її дочки - можливість отримання громадянства Німеччини.

У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, пояснивши необхідність підтвердження належності до німецького походження бажанням отримати для себе та дитини громадянство Німеччини.

Представник заінтересованої особи - Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Анікіна О.П. у судовому засіданні заперечувала проти вимог, посилаючись на те, що батько заявниці обрав добровільно національність та за свого життя не звертався із заявами щодо її зміни, тому на даний момент вимоги в частині внесення змін персональних даних батька заявниці є неправомірними.

Представник Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомила суд про можливість розгляду справи за їх відсутності та не заперечувала проти задоволення заяви.

Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких обставин підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Вислухавши заявницю та представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1, народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Одесі, її батьками є ОСОБА_3, росіянин, та ОСОБА_7, українка, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, актовий запис №236, виданого відділом РАЦС у Київському районі м.Одеси.

Дід заявниці ОСОБА_8 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 мав прізвище "ОСОБА_8" (актовий запис про реєстрацію шлюбу №369 від 14.10.1946 року по відділу ЗАГС Тагістроївського району міста Нижній Тагіл Свердловської області Російської Федерації), його національність у відповідності до зазначеного актового запису - німець.

Згідно свідоцтва про народження батька заявниці ОСОБА_3, його батько ОСОБА_8 - німець, мати ОСОБА_9 - росіянка (а.с.10).

Батько заявниці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12).

Заявниця з дитинства знає своє німецьке походження, володіє німецькою мовою, є членом Одеського обласного німецького національно-культурного товариства "ВІДЕРГЕБУРТ" та приймає в ньому активну участь, однак на даний час не має можливості підтвердити своє німецьке походження іншим шляхом, оскільки батько помер, а ним при отриманні паспорта, через гоніння у той час осіб німецького походження, було обрано національність матері - росіянин.

У відповідності до свідоцтва про народження дочки заявниці ОСОБА_5, графа національності матері ОСОБА_1 інформації не містить (а.с.15).

Частиною 2 статті 300 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно статті 11 Закону України "Про національні меншини", громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно до ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року).

Згідно ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Судом також встановлено, що встановлення факту належності до німецького походження не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, заявниця не має іншої можливості підтвердити такий факт.

Доводи заявника не викликають у суду будь-яких сумнівів.

Разом з тим суд погоджується з позицією представника заінтересованої особи щодо неможливості внесення змін до актового запису батька заявниці, що є його персональними даними, оскільки за свого життя він не змінював національність і при отриманні паспорта добровільно обрав приналежність до російської національності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявниці стосовно належності її до німецької національності та можливості внесення змін до актового запису про народження її дитини із зазначенням національності матері - німкеня, - законні, обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 315, 319, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, визнавши належність ОСОБА_1 до національності - німкеня.

Встановити, що Рішення суду після набрання законної сили є підставою для внесення Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області змін до актового запису №1212 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, із зазначенням у графі мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, національність - німкеня.

В іншій частині вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам процесу, що не приймали участі у справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.11.2018 року.

Суддя: Шепітко І.Г.