АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/437/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Субчак Ю.Р.

за участю:

представника позивачів: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до приватного акціонерного товариства «Готель «Дніпро», третя особа - ОСОБА_11, про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

на рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого 21 вересня 2017 року під головуванням судді Цокол Л.І.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулись до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Готель «Дніпро», в якому просили скасувати накази про припинення трудового договору та звільнення та поновити ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на роботі; стягнути на користь позивачів заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що у зв'язку із внесенням змін до штатного розпису було змінено назву відділу в якому працювали позивачі, у зв'язку з чим їх переведено, при цьому позивачі вважають, що дане переведення незаконним. Також вважають, що їх було незаконно звільнено, оскільки позивачі працювали на умовах безстрокового договору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ПрАТ «Готель «Дніпро», третя особа - ОСОБА_11, про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Вказує, що при зміні штатного розпису ПрАТ «Готель «Дніпро» фактично було змінено назву відділу в якому працювали позивачі при цьому істотних умов праці змінено не було. Зазначає, що позивачі вважали, що працювали у відповідача на підставі безстрокового договору, а відповідно їх звільнення на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України є незаконним.

Представник позивачів у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити.

Представник третьої особи заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 01 травня 2016 року у ПрАТ «Готель «Дніпро» введено новий штатний розпис (а.с. 31 -32 том 1).

Щодо обставин звільнення позивача ОСОБА_6 судом встановлено такі обставини справи:

04 травня 2016 року ОСОБА_6 подала заяву, в якій просила перевести її на посаду адміністратора відділу прийому та розміщення Управління маркетингу та продажів з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.6 том 1).

Наказом від 18 травня 2016 року № 98-к, останню переведено на вказану посаду 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.34том 1)

У зв'язку із введенням з 01.12.2016 нового штатного розпису, 20 грудня 2016 року позивач ОСОБА_6 написала заяву про продовження терміну роботи на посаді адміністратора служби прийому та розміщення на строк з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року (а.с.7, 35-36 том 1).

Згідно наказу від 23 грудня 2016 року № 215-к, останній було продовжено термін роботи на вказаній посаді з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року(а.с.38 -39 том 1) .

Наказом від 31 березня 2017 року № 48-к ОСОБА_6 звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строкового трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП (а.с. 40 том 1).

Щодо обставин звільнення позивача ОСОБА_9 судом встановлено такі обставини справи:

04 травня 2016 року ОСОБА_9 подала заяву, в якій просила перевести її на посаду адміністратора відділу прийому та розміщення Управління маркетингу та продажів з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.91 том 1).

Наказом від 18 травня 2016 року № 98-к, останню переведено на вказану посаду 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.92том 1)

У зв'язку із введенням з 01.12.2016 нового штатного розпису, 20 грудня 2016 року позивач ОСОБА_9 написала заяву про продовження терміну роботи на посаді адміністратора служби прийому та розміщення на строк з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року (а.с. 35-36, 95 том 1).

Згідно наказу від 23 грудня 2016 року № 215-к, останній було продовжено термін роботи на вказаній посаді з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року(а.с.38 -39 том 1) .

Наказом від 31 березня 2017 року № 47-к ОСОБА_9 звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строкового трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП (а.с. 98 том 1).

Щодо обставин звільнення позивача ОСОБА_7 судом встановлено такі обставини справи:

04 травня 2016 року ОСОБА_7 подав заяву, в якій просив перевести його на посаду адміністратора відділу прийому та розміщення Управління маркетингу та продажів з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.149 том 1).

Наказом від 18 травня 2016 року № 98-к, ОСОБА_7 переведено на вказану посаду 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.130 том 1)

У зв'язку із введенням з 01 грудня 2016 року нового штатного розпису, 19 грудня 2016 року позивач ОСОБА_7 написав заяву про продовження терміну роботи на посаді адміністратора служби прийому та розміщення на строк з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року (а.с. 35-36, 153 том 1).

Згідно наказу від 23 грудня 2016 року № 215-к, останньому продовжено термін роботи на вказаній посаді з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року(а.с.38 -39 том 1) .

Наказом від 31 березня 2017 року № 43-к ОСОБА_7 звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строкового трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП (а.с. 156 том 1).

Щодо обставин звільнення позивача ОСОБА_10 судом встановлено такі обставини справи:

04 травня 2016 року ОСОБА_10 подав заяву, в якій просив перевести його на посаду адміністратора відділу прийому та розміщення Управління маркетингу та продажів з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.202 том 1).

Наказом від 18 травня 2016 року № 98-к, ОСОБА_10 переведено на вказану посаду 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.209 том 1)

У зв'язку із введенням з 01 грудня 2016 року нового штатного розпису, 19 грудня 2016 року позивач ОСОБА_10 написав заяву про продовження терміну роботи на посаді адміністратора служби прийому та розміщення на строк з 01 січня 2017 року по по 31 березня 2017 року (а.с. 35-36, 206 том 1).

Згідно наказу від 23 грудня 2016 року № 215-к, останньому продовжено термін роботи на вказаній посаді з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року(а.с.38 -39 том 1) .

Наказом від 31 березня 2017 року № 50-к ОСОБА_10 звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строкового трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП (а.с. 209 том 1).

Щодо обставин звільнення позивача ОСОБА_8 судом встановлено такі обставини справи:

04 травня 2016 року ОСОБА_8 подала заяву, в якій просила перевести її на посаду старшого адміністратора відділу прийому та розміщення Управління маркетингу та продажів з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.8 том 2).

Наказом від 18 травня 2016 року № 98-к, останню переведено на вказану посаду 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року (а.с.9 том 2).

У зв'язку із введенням з 01 грудня 2016 року нового штатного розпису, 20 грудня 2016 року позивач ОСОБА_8 написала заяву про продовження терміну роботи на посаді адміністратора служби прийому та розміщення на строк з 01 січня 2017 року по по 31 березня 2017 року (а.с. 10-12 том 2).

Згідно наказу від 23 грудня 2016 року № 215-к, останній було продовжено термін роботи на вказаній посаді з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року(а.с.13 том 2) .

Наказом від 31 березня 2017 року № 44-к ОСОБА_8 звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строкового трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП (а.с.15 том 2).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачами та відповідачем укладено строковий трудовий договір, цей правочин відповідає чинному законодавству, яке не обмежує сторони у виборі трудового договору, визначаючи умови роботи та інтереси працівника.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується з огляду на таке.

Так, статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення (пункт 2 статті 23 КЗпП України).

Як вбачається зі змісту заяв позивачів про продовження терміну роботи убачається, що вони просили перевести на роботу та продовжити термін роботи при цьому вони зазначали конкретний період своєї роботи.

При цьому матеріали справи не містять доказів того, що позивачі були ознайомлені з наказом про переведення та своїх заперечень не висловлювали.

А відтак, по закінченню терміну дії трудового договору, за відсутності погодження сторін щодо його пролонгації, відповідач мав право звільняти позивачів з підстав п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України і суд першої інстанції вірно вважав, що таке не порушує прав позивачів.

Доводи позивачів про те, що вони вважали, що трудовий договір є безстроковим та укладений на невизначений строк, не зайшли підтвердження і спростовуються дослідженими у суді доказами, яким суд надав належну правову оцінку.

Оскільки порушень чинного законодавства при проведенні звільнення позивачів з роботи не встановлено, то відсутні підстави для задоволення заявленого ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 позову про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Посилання позивачів на те, що саме роботодавець примусив їх написати заяву про переведення зазначивши конкретні періоди колегія суддів не приймаються до уваги з огляду на те, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено 16 січня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді