ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1441/18 Справа № 175/2241/17 Суддя у 1-й інстанції - Озерняська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Лебедін О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання недійсним договорів, стягнення грошових коштів та неустойки,

В С Т А Н О В И В:

В порядку пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ Акцент-Банк, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання недійсним договорів, стягнення грошових коштів та неустойки.

Позовна заява мотивована тим, що 25 березня 2017 року між нею, як замовником, та ФОП ОСОБА_3, як виконавцем, було укладено договір за індивідуальним номером замовлення GI01091, відповідно до якого вона замовила виготовлення ПВХ конструкцій за характеристиками вказаними у договорі, на суму 11656 грн. Того ж дня, тобто 25 березня 2017 року, вона підписала додаток № 1 до договору GI01091.

Відповідно до п.1.1. укладеного договору, ФОП ОСОБА_3 зобовязується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (вироби) по цінам виконавця.

Згідно п.3.2. виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 21-го робочого дня.

Також, 25 березня 2017 року між нею та ПАТ Акцент-Банк було укладено договір споживчого кредиту на суму 11656,00 грн. та встановив регулярний платіж з картки позивача на погашення заборгованості за договором.

Згідно п.9 укладеного кредитного договору, кредит надається позичальнику на оплату товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2, яка по договору виступає в якості продавця.

Згідно рахунку-фактури № 01091 від 29 березня 2017 року ПАТ Акцент-Банк перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_2 кошти за договором GI01091.

Згідно даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_3 є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, а ФОП ОСОБА_2 займається діяльністю посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Крім того, у вказаних фізичних осіб-підприємців зазначено одне й те саме місце проживання.

05 квітня 2017 року вона подала заяву до ПАТ Акцент-Банк про відкликання згоди на укладення договору № АВН0RG69 від 25 березня 2017 року про надання споживчого кредиту, проте відповіді так і не було отримано.

10 квітня 2017 року вона звернулася до ФОП ОСОБА_2 із письмовою вимогою з проханням розірвати договір за індивідуальним номером замовлення GI01091 та повернути грошові кошти, які ПАТ Акцент-Банк перерахував за кредитним договором № АВН0RG69 від 25 березня 2017 року в розмірі 11656 грн., які знаходяться у ФОП ОСОБА_2 без достатньої правової підстави, проте дана вимога не була виконана, відповіді не було отримано.

21 квітня 2017 року вона звернулася до Соборного відділення поліції Дніпровського міського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Ураховуючи викладене, позивач просила суд: визнати недійсним договір № GI 01091 від 25 березня 2017 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_3; визнати недійсним договір № АВН0RG69 від 25 березня 2017 року про надання споживчого кредиту, укладений між нею та ПАТ Акцент-Банк; визнати недійсним договір від 25 березня 2017 року, укладений між нею та ПАТ Акцент-Банк про надання кредитного ліміту за кредитною карткою 808906; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 11656,00 грн., 3% річних з урахуванням індексу інфляції за користування грошовими коштами у розмірі 154,52 грн.; стягнути з ПАТ Акцент-Банк отриману від неї одноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 466,24 грн., а також отримані 1644,50 грн. в рахунок списаних щомісячних платежів за Договором №АВН0RG69 від 25 березня 2017 року про надання споживчого предмету; стягнути з ПАТ Акцент-Банк на її користь неустойку за кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно договору про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів) в розмірі 658,24 грн. .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а саме те, що спірний правочин був вчинений під тиском та вона була введена в оману щодо умов договору та ціни.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач ПАТ Акцент-Банк просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 25 березня 2017 року між ОСОБА_1, як замовником, та ФОП ОСОБА_3, як виконавцем, було укладено договір за індивідуальним номером замовлення GI01091, відповідно до якого вона замовила виготовлення ПВХ конструкцій за характеристиками вказаними у договорі, на суму 11656 грн. Того ж дня, тобто 25 березня 2017 року, вона підписала додаток № 1 до договору GI01091.

Також, 25 березня 2017 року між позивачем та відповідачем ПАТ Акцент-Банк було укладено договір споживчого кредиту на суму 11656,00 грн. та встановив регулярний платіж з картки позивача на погашення заборгованості за договором.

Згідно рахунку-фактури № 01091 від 29 березня 2017 року ПАТ Акцент-Банк перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_2, яка виступала по договору в якості продавця, кошти за договором GI01091.

05 квітня 2017 року позивач подала заяву до ПАТ Акцент-Банк про відкликання згоди на укладення договору № АВН0RG69 від 25 березня 2017 рок про надання споживчого кредиту.

10 квітня 2017 року позивач звернулася до ФОП ОСОБА_2 із письмовою вимогою з проханням розірвати договір за індивідуальним номером замовлення GI01091 та повернути грошові кошти, які ПАТ Акцент-Банк перерахував за кредитним договором № АВН0RG69 від 25 березня 2017 року в розмірі 11656 грн.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 отримав письмову заяву позивача про відмову від договору лише 31 травня 2017 року, про що свідчить роздруківка Укрпошти, тобто вже на момент фактичного виконання робіт по розкрою склопакетів та по виготовленню металопластикового профілю по розмірам, узгоджених з замовником.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог щодо введення позивача в оману під час укладання договорів, а також ведення відповідачами нечесної підприємницької діяльності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Статтею 203 ЦК України, визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема відповідно до частин 1, 3, 5 зазначеної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

На підставі ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними наявність умислу в діях банку, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що вона нібито не мала наміру придбати у відповідача товар, а її волевиявлення не було вільним, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки доказів, які б підтверджували, що під час укладання оспорюваних правочинів її було введено в оману позивач не надала.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач до правоохоронних органів з приводу введення її в оману під час укладання оспорюваних правочинів, не зверталася, матеріали справи такі дані не містять.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Як установлено судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, позивач власноручно та добровільно підписала договір за індивідуальним номером замовлення GI01091 від 25 березня 2017 року на виготовлення ПВХ конструкцій та кредитний договір, що свідчить про те, що вона була ознайомлена з умовами зазначених договорів.

При цьому, на час укладання договору позивач була згодна з його умовами та взяла на себе відповідні зобовязання добровільно, про що поставила відповідний підпис у додатку № 1 до договору, згідно якого підтвердила, що скло, нарізане або розкроєне під розмір визначений покупцем (замовником) не підлягає поверненню, розірвання договору не допускається та їй у повному обсязі надана інформація про умови кредитування, відсоткову ставку, сукупну вартість кредиту та вартість з оформлення договору про надання кредиту.

Позивач свідомо звернулася до банку з метою отримання кредиту та згідно умов договору підтвердила, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обовязки за договором і погоджується з ними. Зміна обставин, на які може посилатися позивач ніяким чином не повязана з умовами виконання договору. Банк свої зобовязання по договору виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошових коштів для споживчих потреб.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності будь-якого посилання у договорі на виготовлення вікон з ФОП ОСОБА_3 про те, що оплату по договору має право отримувати ФОП ОСОБА_2, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами по справі.

Відповідно до п.1.1. укладеного договору від 25 березня 2017 року, ФОП ОСОБА_3, як виконавець, зобовязується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (вироби) по цінам виконавця.

Згідно п.3.2. виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 21-го робочого дня.

Згідно п.9 укладеного кредитного договору № АВН0RG69 від 25 березня 2017 року, кредит надається позичальнику на оплату товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2, яка по договору виступає в якості продавця.

Згідно даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_3 є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, а ФОП ОСОБА_2 займається діяльністю посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Крім того, у вказаних фізичних осіб-підприємців зазначено одне й те саме місце проживання. Вказане свідчить про те, що їх діяльність є повязаною між собою.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, оскільки судом допущений до участі у справі неповноважний представник відповідачів, колегією суддів колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно з частиною 2 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Позивачем в апеляційній скарзі не наведено підстав, яким чином зазначені порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи по суті судом першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Н.М. Деркач

Судді: Л.О. Каратаєва

ОСОБА_4