Справа № 367/7847/17
Провадження №2/367/372/2018
10 вересня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Оладько С.І.,
за участі секретаря Шубчик В,
представника позивача ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором про розірвання договору
Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 18.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір №146 (реєстраційний номер), посвідчений приватним нотаріусом Ничипоренком Олександром Вікторовичем .
За Договором, відповідач . в майбутньому зобов'язався передати у власність позивачу будь яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а Позивач зобов'язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру із будівельним номером АДРЕСА_2 та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість вказаної квартири в порядку та на умовах, визначених Договором.
Предметом Договору є Квартира, право власності на яку набувається Позивачем після завершення будівництва та здачі Об'єкта будівництва в експлуатацію відповідачем, за умови виплати Позивачем па користь відповідача гарантійного внеску та оформлення відповідачем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності).
У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на зобов'язань в частині будівництва будинку, що призвело до зупинення будівельно-монтажних робіт на об'єкті, 21.03.2017 року позивач та відповідач уклали договір №126 (реєстраційний номер) про розірвання Договору, посвідченого приватним нотаріусом Ничипоренком Олександром Вікторовичем .
Відповідно до п. 2 Договору про розірвання, відповідач зобов»язався повернути позивачу всі фактично отримані від нього грошові кошти, стягнувши при цьому з позивача штраф у розмірі 5% від суми коштів, фактично отриманих від нього на момент розірвання Договору. До повернення позивачу підлягає сума у розмірі 257 948 гривень 75 копійок. За домовленістю сторін кошти повертаються протягом шестимісячного терміну, тобто до 21.09.2017 року.
Проте, станом на день подачі заяви кошти, що підлягають поверненню відповідачем Позивачу, відповідно до умов Договору про розірвання, частково або повністю відповідачем не сплачено.
Відповідно до Розрахунку заборгованості, розмір 3% річних становить 678 грн. 44 коп., а розмір інфляційних втрат 1547 грн. 69 коп., що підлягають стягненню з відповідача.
Позивач просив стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у сумі 260 174 гр 88 коп. ,з яких 257 948.75 гривень 75 коп. основного боргу, інфляційні втрати у сумі 1 547 грн. 69 коп., 3% річних у сумі 678 грн. 44 коп.
У послідуючому позивач подавав заяви про збільшення розміру позовних вимог.Згідно заяви,поданої 09.07.2018р позивач просить стягнути із відповідача заборгованість у суммі 289 265 гр 50 коп,із яких 257 948гр 75 коп основного боргу, інфляційні втрати у суммі 25 252гр 75 коп,3% річних у суммі 6064 гр.та судові витрати.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився,про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином,причину неявку суду не повідомив,заяву про розгляд справи за його відсутності не подав,а також не подав відзив на позовну заяву,у зв»язку з чим суд розглянув справу за відсутності відповідача проголосивши по справі заочне рішення.
Суд,заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши у судовому засіданні оригінали доказів,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
У судовому засіданні встановлено,що 18.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір №146, посвідчений приватним нотаріусом Ничипоренком Олександром Вікторовичем .
За Договором, відповідач зобов'язався передати у власність позивачу будь яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а позивач зобов'язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру із будівельним номером АДРЕСА_2 та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість вказаної квартири в порядку та на умовах, визначених Договором.
Предметом зазначеного Договору була квартира, право власності на яку позивач повинен був набути після завершення будівництва та здачі об'єкта будівництва в експлуатацію відповідачем, за умови виплати позивачем па користь відповідача гарантійного внеску та оформлення відповідачем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності).Наведені обставини справи підтверджуються копією договору (а.с.5-6).
Також,у судовому засіданні було встановлено,що у зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на зобов'язань в частині будівництва будинку, що призвело до зупинення будівельно-монтажних робіт на об'єкті, 21.03.2017 року позивач та відповідач уклали договір №126 (реєстраційний номер) про розірвання Договору, посвідченого приватним нотаріусом Ничипоренком Олександром Вікторовичем .
Відповідно до п. 2 Договору про розірвання, відповідач зобов»язався повернути позивачу всі фактично отримані від нього грошові кошти, стягнувши при цьому з позивача штраф у розмірі 5% від суми коштів, фактично отриманих від нього на момент розірвання Договору. До повернення позивачу підлягає сума у розмірі 257 948 гривень 75 копійок. За домовленістю сторін кошти повертаються протягом шестимісячного терміну, тобто до 21.09.2017 року.Наведені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні копією вказаного договору,оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні (а.с.8).
Також,у судовому засіданні встановлено,що умови договору від 21.03.2017 року відповідачем не виконані ,грошові кошти позивачу у встановлений строк не повернуті.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до п. 1. ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти). визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1. ст. 530 ЦК України, Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (п. 1.2 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до постанов Верховного суду України від 22.03.2017 року у справі №6- 2829цс16. від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 року у справі №6-38цс11, нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно поданого до суду розрахунку,сума боргу станом на 05.07.2018р становить 257 948гр 75 коп основного боргу, інфляційні втрати у суммі 25 252гр 75 коп,3% річних у суммі 6064 гр.
Поскільки відповідач порушив умови договору від 21.03.2017 року,у встановлений строк грошові кошти не повернув,суд,враховуючи вимоги ст.. 625 ЦК України стягує із відповідача на користь позивача заборгованість станом на 05.07.2018р в суммі 289 265 гр 50 коп,із яких 257 948гр 75 коп основного боргу, інфляційні втрати у суммі 25 252гр 75 коп,3% річних у суммі 6064 гр.,а також судові витрати у суммі 2924гр 37 коп,понесені позивачем на оплату судового збору (а.с.1,41,42,82).
На підставі ст.ст. 526,625-628,638 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у суммі 289 265 гр 50 коп,із яких 257 948гр 75 коп основного боргу, інфляційні втрати у суммі 25 252гр 75 коп,3% річних у суммі 6064 гр.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у суммі 2924гр 37 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс судового рішення буде складено 20.09.2018р.

Суддя: С.І. Оладько