РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Рівне

Справа № 564/503/17

Провадження № 22-ц/4815/45/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія

«Українська страхова група»

за участю: позивача, представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області в складі судді Левчука В.В. від 24 квітня 2018 року, ухваленого в 16 год. 10 хв. в м.Костопіль, дата складання повного судового рішення 3 травня 2018року,

в с т а н о в и в:

9 березня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення суми страхового відшкодування, інфляційних втрат, 3% річних за прострочення виконання зобов'язання та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті "Щасливе КАСКО". Застрахований автомобіль марки «Infiniti FX35» належав позивачу, однак був викрадений невідомими особами. Позивач звертався до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, з інформацією про незаконне заволодіння даним транспортним засобом в м.Києві (страховий випадок "Викрадення"). Проте відповідач не провів виплати страхового відшкодування, в зв'язку з чим, позивач був змушений звернутись до суду за стягненням зазначених коштів у примусовому порядку.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь ОСОБА_4 757905 гривень 95 копійок, з яких 686 697,48 грн. сума страхового відшкодування, 56590,47 грн. інфляційні втрати за період з липня 2016 року по січень 2017 року включно, 14618грн. 3% річних за період з 21.06.2016 року по 07.03.2017 року.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь ОСОБА_4 30000грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що відповідно ст. 979 ЦК України після настання страхового випадку страхова компанія не виконала свої зобов'язання за договором страхування, тому вона повинна нести цивільно-правову відповідальність. Страховий випадок настав, а відмова страховика у виплаті позивачу страхового відшкодування є незаконною.

При цьому послався на наявність підстав для стягнення страхового відшкодування та покладення на страховика відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України.

Стягуючи моральну шкоду, суд виходив із наявності між сторонами деліктних правовідносин та керувався нормами ст.ст.23,1167,1168 ЦК України.

У апеляційній скарзі ПрАТ"Страхова компанія "Українська страхова група", вважає, що рішення не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Зазначає, що позивач не сприяв компанії в отриманні документів та інформації, необхідних для оформлення страхового акту та виплати страхового відшкодування та створював перешкоди страховику у визначені страхового випадку, характеру та розміру збитків. Саме через небажання позивача повідомити особисту інформацію, яка була йому відома, ПрАТ «СК «УСГ» не мало можливості прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Доводить, що подія має тільки ознаки страхового випадку, але не є ним, так як в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження страхового випадку.

Стверджує, що взятий як доказ висновок судової авто товарознавчої експертизи від 19.02.2018року про ринкову вартість викраденого автомобіля не відповідає ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки експерт порівнював аналогічні автомобілі, а не ідентичні.

Покликається на те, що ОСОБА_4 був сплачений лише перший платіж страхової премії та його транспортний засіб не був обладнаний протиугінними засобами.

Просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_6 вважає доводи апеляційної скарги не обґрунтованими та такими, що не відповідають зібраним доказам. Вказує, що висновок судової авто товарознавчої експертизи є належним доказом ринкової вартості транспортного засобу марки «Infiniti FX35», а постановлене судом рішення є законним та обґрунтованим та погоджується із розрахунками, зробленими судом в частині стягнення інфляційних та 3% річних. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 19 лютого 2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2001-16-00014 (далі договір страхування), відповідно до умов якого застраховано автомобіль марки «Infiniti FX35», 2008 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4 на праві власності, зі строком дії 00:00год. 20.02.2016року по 24:00год. 19.02.2017року.

За умовами п. 1 договору страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом страхувальника. Страхова сума за договором становить 945000грн., безумовна франшиза, зокрема, за ризик угону 0,3 %.

Страховим випадком є втрата, пошкодження або знищення транспортного засобу внаслідок викрадення, дорожньо-транспортної пригоди; протиправних дій третіх осіб; стихійного лиха; пожежі, вибуху; падіння предметів, напад тварин.

В період часу з 20год.00 хв. 18 березня 2016року по 08год.15хв. 19 березня 2016року Доженка,14 м. Києві невстановлена особа/особи незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Infiniti FX35», 2008 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1.

За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, 19 березня 2014 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003549.

На момент угону оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу знаходився у власника і був вилучений слідчим та приєднаний до матеріалів кримінального провадження. Ним же був вилучений та приєднаний до цього ж провадження повний комплект ключів від застрахованого автомобіля.

21.03.2016року ОСОБА_4 передав відповідачу ключ брелок штатної сигналізації.

Докази повернення ОСОБА_4 оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та повного комплекту ключів від автомобіля марки "Infiniti FX35", державний номерний знак НОМЕР_1, в матеріалах справи відсутні.

На виконання вимог п. 10 договору страхування та встановлені договором строки ОСОБА_7 повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про настання страхового випадку, написав пояснення, які стосуються протиправного позбавлення транспортного засобу та передав інші документи, що підтверджують настання страхового випадку.

Згідно п. 15.6 договору страхування протягом 5 робочих днів з дня отримання від страхувальника всіх необхідних документів, страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Листом від 22.03.2016 року № 03/1657 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» прийняло рішення про проведення страхового розслідування.

Рішення про відмову у виплаті або про виплату страхового відшкодування відповідач не приймав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплати страхувальникові або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Підстави для відмови у страховій виплаті передбачені ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування».

Розділом 11 договору страхування передбачено перелік документів необхідний для виплати страхового відшкодування.

Зокрема, п. 11.1 договору страхування передбачає заяву на виплату страхового відшкодування, а пункт 11.4 - оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до п.11.7 Договору страхування по події "Викрадення" страховик визначив перелік документів, які мають бути додатково наданими в разі настання страхового випадку.

Згідно п.п. 10.14 Договору страхування страхувальник (водій) зобов'язаний надати страховику всі документи передбачені розділом 11 частини 2 Договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, листом №03/0424 від 24.01.2017 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" повідомило позивача про те, що ним у виконання умов договору страхування надано лише довідку Шевченківського УП ГУНП в м.Києві про те, що заяву ОСОБА_4 зареєстровано та зазначені у заяві відомості внесені до ЄРДР №0003549. В свою чергу, звертає увагу, що ОСОБА_4 не виконано умов договору страхування, а саме: пунктів 11.7.1., 11.7.2., 11.7.3., 11.7.4.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_4 був позбавлений можливості виконати пункт 11.7.4. договору страхування за незалежних від нього обставин, оскільки оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та повний комплект ключів від автомобіля марки "Infiniti FX35", державний номерний знак НОМЕР_1 вилучено слідчим, що стверджується протоколом огляду місця події.

Окрім цього, згідно пункту 11.7.4 зазначені предмети не надаються, якщо вони приєднані органами досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження, з обовязковим документальним підтвердженням вилучення їх у страхувальника та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості доказів.

Щодо вимог надання такого документу як витяг з ЄРДР (довідку) органів досудового розслідування щодо проведення досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом, судом також правильно враховано те, що чинним КПК України не передбачено надання документів у вигляді довідок або витягів про хід досудового розслідування, відтак слідчим вони не можуть бути надані.

Щодо вимог про надання довідки органів досудового розслідування про те, що застрахований ТЗ поставлений на облік по базам СНД, Інтерпол "Угон", судом першої інстанції також враховано, що слідчий в кримінальному провадженні №0003549 від 19.03.2016 року такої довідки не може надати, оскільки вона суперечить вимогам КПК України, а інформація з баз даних СНД, Інтерпол "Угон" є закритою та не підлягає розголошенню.

За наведеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ненадання відповідачу оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів від нього та зазначених вище документів не могло вплинути на настання страхового випадку, не перешкоджало страховику визначити, з'ясувати причини та обставини страхового випадку, з'ясувати винність в його діях, зважаючи на те, що ОСОБА_4 у встановлений законом і умовами договору строк своєчасно звернувся до страховика.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку суду у цій частині не спростовують.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку та правильно виходив з того, що у порушення вимог ст. 991 ЦК України підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_4 у відповідача не було.

Зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Суд правильно здійснив розрахунок розміру страхового відшкодування в сумі 686 697,48грн. відповідно до умов договору, враховуючи ринкову вартість автомобіля (744369грн.), втрату вартості автомобіля (6 322,04грн.), франшизу (2 233,11грн.) та несплачені частини страхової премії (49 116,37грн.)

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог статті 89 ЦПК України, суд першої інстанції, установивши, що подія, у результаті якої були завдані збитки позивачу, є страховим випадком і відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування у визначені договором строки, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат та 3% річних.

Такими, що не ґрунтуються на умовах договору страхування є покликання апеляційної скарги на відсутність на автомобілі супутникової протиугінної сигналізації, як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки п.16.1.17 Договору передбачено, що така сигналізація має бути встановлена, якщо про це зазначено у заяві на страхування і це враховано при розрахунку страхового тарифу. Згідно заяви на страхування така сигналізація на автомобілі не встановлена. Автомобіль позивача обладнаний звуковою охоронною сигналізацією (а.с.24).

Безпідставними вважає колегія суддів і доводи апеляційної скарги про те, що висновок судової автотоварознавчої експертизи від 19.02.2018року про ринкову вартість викраденого автомобіля не відповідає ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки експерт порівнював аналогічні автомобілі, а не ідентичні.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів визначені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р. (надалі -ОСОБА_5).

ОСОБА_5 є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень.

Як встановлено судом першої інстанції, ринкова вартість транспортного засобу, викраденого у позивача, встановлена висновком судової автотоварознавчої експертизи від 19.02.2018року станом на 19.03.2016, складеному на підставі ухвали суду від 19.12.2017року судовим експертом ОСОБА_8 (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта №1685 від 11.04.2014року, видане ЦЕКК МЮ України), становить 744 369грн.

Відповідно до Розділу ІІІ вказаної вище ОСОБА_5 основним підходом до визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу є порівняльний підхід, який ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) колісного транспортного засобу, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках колісного транспортного засобу, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об'єктом порівняння та об'єктом оцінки.

Для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані колісного транспортного засобу, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття "ринкова вартість", зокрема ґрунтуються на даних ринку колісного транспортного засобу і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об'єктивності, об'ємності інформації.

Найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки колісного транспортного засобу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних колісного транспортного засобу, за яким вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного колісного транспортного засобу з відповідним строком експлуатації.

У разі неможливості визначення вартості колісного транспортного засобу з урахуванням цін ідентичних колісних транспортних засобів допускається використання методу, заснованого на аналізі цін аналогічних транспортних засобів, за яким вартість колісного транспортного засобу визначається відповідно до цінових даних, аналогічних, але не ідентичних колісних транспортних засобів, з належним або скоригованим строком експлуатації.

В кожному методі подальше коригування вартості враховує різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об'єкта порівняння та об'єкта оцінки.

ОСОБА_9 допускає визначення ринкової ціни транспортного засобу шляхом порівняння як аналогічних автомобілів, так і ідентичних.

Згідно із зазначеним висновком, ринкова вартість автомобіля «Infiniti FX35 (s50) Touring», 2008 року випуску склала 24 750 доларів США, вартість автомобіля «Infiniti FX35 (s50)sport», 2008 року випуску 26 090 доларів США, вартість автомобіля «Infiniti FX35 (s51)sport», 2009 року випуску 31260доларів США,та вартість автомобіля «Infiniti FX35 (s51)sport», 2010 року випуску 33 250доларів США.

Застосування експертом порівняння аналогічних автомобілів обґрунтовано тим, що у спеціальному пріоритетному періодичному довіднику-каталогу «Бюлетень автотовароведа» №87(3), відсутні середня по Україні ринкова ціна продажу автомобілів ідентичних досліджуваному -«Infiniti FX35(s51) Touring», 2008 року випуску. При визначенні вартості викраденого автомобіля експерт застосував коефіцієнт співвідношення ціни автомобіля «Infiniti FX35модифікації Touring», 2008 року випуску до модифікації «sport», 2008 року випуску та порівняння із вказаними вище автомобілями іншої модифікації та року випуску.

Таким чином, висновок судової товарознавчої експертизи є вмотивованим та відповідає ОСОБА_9 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Разом з тим, висновок суду про наявність підстав для відшкодування позивачу страховою компанією моральної шкоди суперечить нормам матеріального права та не ґрунтується на умовах договору страхування.

Позивач обґрунтовує вимоги про відшкодування моральної шкоди положеннями ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України, згідно якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Також зазначає, що відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка їй завдала, за наявності її вини. ОСОБА_4 доводить, що моральна шкода спричинена йому невиконанням страховою компанією умов договору, а тому остання повинна йому її відшкодувати.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов'язальними, а тому у разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК).

Крім цього, між сторонами існують договірні відносини, які врегульовано спеціальним Законом України "Про страхування" та статтями 625, 992 ЦК України, які не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі.

Встановлено, що згідно з п. 12.3 Договору страхування страховик не відшкодовує моральну шкоду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з постановленням нового - про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.23 ЦК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати.

ОСОБА_4 у задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду-залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 листопада 2018року.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3