ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1582/17Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/4817/2/18 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

секретаря - Романюк Х.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу № 601/1582/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2018 року, ухвалене суддею Білосевич Г.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - публічне акціонерне товариство "Кристалбанк" про припинення договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про припинення іпотеки нерухомого майна: одноповерхової цегляної будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», прибудови та тераси з навісом до нього, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Тернопільської області, яка встановлена на підставі договору іпотеки від 29 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що в ході примусового виконання рішення Кременецького районного суду від 04.08.2011 року в справі про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки державним виконавцем предмет іпотеки тричі виставлявся на прилюдні торги, однак такі не відбулися в зв'язку з відсутністю допущених органом ДВС учасників, наслідком чого була пропозиція Банку залишити за собою нереалізоване нерухоме майно. У зв'язку з відмовою відповідача залишити за собою предмет іпотеки, державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу. Оскільки іпотекодержатель не скористався передбаченим законом правом на придбання предмета іпотеки за поточною ціною за результатами третіх прилюдних торгів, то просила припинити іпотеку нерухомого майна в судовому порядку.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2018 року в задоволенні вказаного позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, встановлені в даній справі ухвалою Кременецького районного суду від 22 вересня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на безпідставне незастосування судом до спірних правовідносин ст.49 Закону України "Про іпотеку" в частині припинення іпотеки з підстав, що іпотекодержатель не скористався правом залишення за собою предмета іпотеки за результатами третіх прилюдних торгів. Також, звертає увагу на порушення судом вимог ч.2 ст.77 ЦПК, що полягає у виході за межі предмета доказування, а саме, в зазначенні у рішенні, що "судом не встановлено фактів, а позивачем не представлено доказів зловживання відповідачем своїм правом звернення стягнення на предмет іпотеки або безпідставного затягування виконавчого провадження, що дало суду підстави для припинення договору іпотеки майна". На думку апелянта, для застосування судом вимог ст.49 Закону України "Про іпотеку" фактами матеріально-правового значення є те, що прилюдні торги тричі не відбулися та іпотекодержатель не скористався правом залишити за собою предмет іпотеки за результатами третіх прилюдних торгів.

У своєму відзиві представник ПАТ "Кристалбанк" відносно задоволення апеляційної скарги заперечує, вважаючи її необґрунтованою. Посилається на те, що предмет спору відсутній, оскільки іпотека на сьогоднішній день припинена у зв'язку з реалізацією предмета іпотеки на прилюдних торгах. Наголошує, що 28.08.2017 року іпотекодавець законно скористався своїм правом на задоволення кредиторських вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначає, що стягувач не затягував процес виконання рішення, а відразу після повернення виконавчого документу пред'явив його до виконання повторно, здійснив авансування витрат виконавчого провадження та контролював його хід. На думку ПАТ "Кристалбанк", заявлені позивачем вимоги свідчать про наміри останнього ухилитися від виконання свого зобов'язання за кредитним договором та за рішенням суду.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи: позивач ОСОБА_1 - шляхом вручення телеграми, від отримання якої відмовилася, а відповідач - шляхом отримання судової повістки, що надсилалася рекомендованим листом з повідомленням про вручення, сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися, що у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з урахуванням наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для припинення іпотеки в зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів зловживання відповідачем своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки або безпідставного затягування виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком Кременецького районного суду, як таким, що відповідає вимогам закону та зроблений з ураухванням наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено, що 22 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 011/0017/36601, а 29 травня 2008 року - договір іпотеки нерухомого майна.

Рішенням Кременецького районного суду від 04.01.2011 року задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 146 272 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором, 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки на нежитлові будівлі, а саме: одноповерхову цегляну будівлю кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 107,4 кв. м, прибудову до кафе площею 225,9 кв. м, терасу з навісом площею 75,9 кв. м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 Тернопільської області та належать ОСОБА_1 на праві власності (а.с.4).

04.01.2011 року на підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист № 1909/2-36/2011 року (а.с.6).

21.05.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 47609571 з виконання виконавчого листа № 1909/2-36 від 04.08.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 146 272 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с.7).

В ході примусового виконання рішення суду тричі призначалися електронні торги: на 29.06.2016 року, на 15.08.2016 року, на 28.09.2016 року, які, однак, не відбулись (а.с. 9-13).

04.10.2016 року начальником Кременецького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області Кондратюком Р.В. повідомлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що електронні торги майна, а саме: нежитлової будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Тернопільської області та належить ОСОБА_1 не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів і відповідно до ч.ч.6, 7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» запропоновано банку вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна та надання письмової відповіді про бажання залишити за собою нереалізоване майно у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення. Вказане повідомлення надіслано державним виконавцем на адресу, яка не є адресою банку чи його філії (а.с.14).

Постановою державного виконавця Кременецького МВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області від 25.01.2017 року виконавчий лист № 1909/2-36, що виданий 04.08.2011 року Кременецьким районним судом повернуто стягувачу (а.с.15-16).

Ухвалою суду від 22.09.2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в даній справі та заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі, а саме: одноповерхової цегляної будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 107,4 кв. м, прибудови до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 225,9 кв. м, тераси з навісом площею 75,9 кв. м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, Тернопільської області та належать ОСОБА_1 (а.с.23).

Ухвалою суду від 30.11.2017 року ПАТ «Кристалбанк» залучено до участі в даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача (а.с.68).

Ухвалою суду від 14.02.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1- ОСОБА_5 про заміну відповідача з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» на ПАТ «Кристалбанк» (а.с.87).

Ухвалою Кременецького районного суду від 15.09.2017 року замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ПАТ «Кристалбанк» у виконавчих провадженнях, відкритих на виконання виконавчого листа № 1909/2-36/11 відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.55).

Після повторного пред'явлення до виконання виконавчого листа № 1909/2-36/2011 року, а саме 28.08.2017 року відбулись електронні торги із продажу предмету іпотеки: нежитлової будівлі - одноповерхової цегляної будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 107,4 кв. м, прибудови до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 225,9 кв. м, тераси з навісом площею 75,9 кв. м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, Тернопільської області, в ході яких даний предмет іпотеки було реалізовано (продано) (а.с.60-61).

За ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно вимог ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У статті 41 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За п.2 ст.17 ЗУ "Про іпотеку" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до норм ст.49 Закону України "Про іпотеку" протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Частиною другою статті 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, установлених законом.

Отже, якщо кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», це не є підставою для припинення іпотеки.

Аналогічний висновок застосування відповідних норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України: від 7 жовтня 2015 року в справі № 6-222цс15, від 22 лютого 2017 року в справі № 6-133цс17 та від 28 лютого 2018 року в справі № 61-2968св18.

Встановивши, що позивачем не доведено факту зловживання відповідачем своїм правом на придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог після того, як торги не відбулися (в тому числі, безпідставного затягування виконавчого провадження), а відтак - відсутності встановлених законом правових підстав для припинення іпотеки, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги позивача щодо безпідставності незастосування судом до спірних правовідносин вимог ст.49 Закону України "Про іпотеку" в частині припинення іпотеки в зв'язку з не використанням іпотекодержателем свого права на залишення за собою предмета іпотеки за результатами третіх прилюдних торгів та порушення судом вимог ч.2 ст.77 ЦПК, що полягає у виході за межі предмета доказування в зв'язку з посиланням суду на не встановлення судом і недоведеність позивачем факту зловживання відповідачем своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки або безпідставного затягування виконавчого провадження, як підстави для відмови у позові, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки припинення іпотеки за рішенням суду на підставі ст.49 ЗУ "Про іпотеку" з підстави не використання іпотекодержателем свого права на залишення за собою предмета іпотеки є правом, а не обов'язком суду й наявність відповідної підстави підлягає оцінці судом з урахуванням відповідних доказів, в зв'язку з чим, з'ясування судом першої інстанції питання наявності певних зловживань з боку відповідача, пов'язаних з не небажанням реалізувати передбачене ч.3 ст.49 ЗУ "Про іпотеку" право, які б давали суду можливість зробити висновок про наявність підстав для припинення договору іпотеки майна, як оціночного поняття, не може вважатися виходом за межі предмета доказування в даній справі. Саме, у зв'язку з тим, що застосування судом вимог ст.49 ЗУ "Про іпотеку" в частині припинення останньої є правом, а не обов'язком суду, безпідставними є посилання апелянта на те, що для застосування судом вимог вищевказаної статті достатнім є з'ясування судом факту, що прилюдні торги тричі не відбулися та іпотекодержатель не скористався правом залишити за собою предмет іпотеки за результатами третіх прилюдних торгів.

Крім цього, колегія суддів додатково звертає увагу позивача на те, що оскільки право вимоги за іпотечним договором ОСОБА_1 з 15.09.2017 року (а.с.55) набуло ПАТ "Кристалбанк", яке в даній справі є третьою особою, а не відповідачем, то не залучення судом до участі в справі належного відповідача та не звернення ОСОБА_1 у зв'язку з цим до такого в подальшому з іншим позовом виключало в будь-якому випадку наявність підстав для задоволення позову в даній справі.

Також, у зв'язку з тим, що після повторного пред'явлення до виконання виконавчого листа № 1909/2-36/2011 року й в ході примусового виконання останнього предмет іпотеки було реалізовано, а саме 28.08.2017 року (а.с.60-61), то іпотека на спірне майно припинена в силу закону (с.17 п.2 ЗУ "Про іпотеку), в зв'язку з чим предмет спору в даній справі на час ухвалення судом рішення відсутній.

З урахуванням того, що судом вірно встановлено правовідносини, що виникли між сторонами в справі й дана їм належна правова оцінка, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.35 ч.1; 259 ч.ч.1, 2, 6, 8; 374 ч.1 п.1; 375 ч.1; 381 ч.ч.1, 3; 382 ч.ч.1, 2; 384 ч.1; 389 ч.1 п.1; 390 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 22 жовтня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи