Справа №295/9231/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

23.10.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді - Чішман Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. генерала ОСОБА_3, 3, кв. 108. В обгрунтування вимог позивач вказала, що відповідач є її колишнім чоловіком, якій після розірвання шлюбу 20.06.2015 року з власної ініціативи не проживає у вказаній квартирі. Особистих речей відповідача у квартирі не має, перешкод у проживанні в квартирі відповідачу не чиниться. Тому, оскільки відповідач більше шести місяців не проживає у квартирі, позивач вважає його таким, що втратив право користування житлом.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання».

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, на підставі положень статей 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення

Дослідивши матеріали справи, судом дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири №108, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. генерала ОСОБА_3,3, згідно договору обміну квартирами від 14.05.2002 року та реєстраційного посвідчення від 28.05.2002 року (а.с. 7, 8).

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва серії І-ТП №065666 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 20.06.2015 року (а.с. 9).

Зі змісту актів від 29.07.2016 року та 18.07.2017 року, затверджених директором ПП «ВЖРЕП 4» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не проживає за вказаною адресою з 31.03.2015 року (а.с. 5, 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст.169 Житлового кодексу Української РСР у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що проживання відповідача в спірній частині будинку базується на договорі сторін про тимчасове проживання на невизначений строк на умовах користування, сплати комунальних послуг та утримання квартири в належному стані.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов'язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився в квартиру і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивач є власником квартири 108, що знаходиться в будинку, 3 по вул. Г.Потапова в м.Житомирі, і як власник цього майна надала право відповідачу користуватись ним, тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року в справі № 734/387/15-ц та Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 489/4867/16, що користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки відповідач є не членом сімї позивача, в квартирі не проживає більше року, власник вимагає припинення права користування майном, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 141ЦПК України та беручи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,77, 81, 141, 142, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою №108, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Отаманів Соколовських (стара назва - ОСОБА_3), будинок 3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Л.М. Чішман