Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Кучина Н.Г.
при секретарі судового засідання Довбенко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа : Орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Рівненського міського суду від 29 грудня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина залишена на вихованні матері.
Відповідач з сім'єю не проживає, вихованням доньки не займається і не цікавиться, допомоги на утримання дитини позивачу не надає та безпідставно ухиляється від сплати присудженого на користь дитини розміру аліментів.
Жодного з покладених законом на батьків обов'язків відповідач не виконує. Будь-якої участі у вихованні дочки не бере. Протягом тривалого часу відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її здоров'ям. Відповідач не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання нею освіти.
Відповідач відсторонився від виконання батьківських обов'язків по вихованню і розвитку дитини, не бере участі у її духовному та фізичному розвитку.
Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просить суд позбавити відповідача батьківських прав.
Позивач подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить провести у її відсутність, а у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином. Заперечень на позов відповідач не подавав.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради Абдуліна Т. подала суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Висновок від 05.12.2017 року № 08-1869 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підтримала. Просить суд позов задовольнити.
Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1, виданим 22 вересня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.
Відповідно до заочного рішення від 29 грудня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом також встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню та утриманню доньки. Відповідач життям своєї дитини, у тому числі її побутом, станом здоров»я тощо, не цікавиться, не турбується про її фізичний та духовний розвиток.
З оглянутого в судовому засіданні акту матеріально-побутових умов проживання вбачається, що у квартирі створені всі необхідні умови для проживання, навчання та виховання дівчинки.
Питання доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини розглядалося на засіданні органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому, яким було надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ОСОБА_2 ухиляється вiд виконання своїх обов»язкiв по вихованню дитини.
Вказаний висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 затверджений 05.12.2017 року рішенням № 08-1869 виконавчого комітету Рівненської міської ради.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
За змістом позовної заяви підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Відповідно до статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов'язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29 червня 2004 року №1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).
Статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.
Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України").
Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8 Конвенції.
Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батька, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини.
Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Водночас, суд дійшов висновку, що зазначені обставин, які підпадають під визначення дій особи, як "ухилення від виконання батьківських обов'язків" не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу не приймає участі у житті доньки, не відвідує її, не цікавиться її здоров'ям, не надає їй матеріального утримання, не приймає участі в навчально-виховному процесі доньки.
За вказаних обставин, враховуючи викладене вище, суд дійшов переконливого висновку про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав.
Суд переконаний в тому, що в даному випадку позбавлення батьківських прав матиме позитивний вплив на подальше життя дитини.
При вирішенні спору суд погоджується з висновком органу опіки та піклування від № 08-1869 від 05.12.2017 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.
Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Оцiнюючи дослiдженi по справi доказi в їх сукупностi, суд вважає, що ОСОБА_2, вiдповiдно до вимог пункту 2 частини першої статті 164 Сiмейного кодексу України, повинен бути позбавлений батькiвських прав, щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскiльки судом встановлено, що він ухиляється вiд виконання своїх обов»язкiв по вихованню дитини.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.
На пiдставi ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, ст.166, ст.171 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,280,281,282,284,289,352,354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав - задовольнити повнiстю.
Позбавити ОСОБА_2 батькiвських прав відносно доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. 00 хв. судових витрат по справі, що складаються з судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2,проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2.
Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина