Справа № 444/2845/18
Провадження № 2/444/1234/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.02.2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовкіського РУЮ у Львівській області. Від подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вже понад рік сторони не проживають однією сім"єю. Вони не зійшлися характерами, постійно конфліктували, вдома панували сварки та образи. За цей період ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили будь-яке почуття поваги та любові один до одного. ОСОБА_1 спільного господарства з відповідачем не веде, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, між ними втрачено подружні зв»язки. Зазначає, що відповідач також не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак через наявність у них неповнолітньої дитини розірвання шлюбу можливе лише через суд. У зв"язку із чим ОСОБА_1 звернулася до суду та просить шлюб розірвати.

Крім цього відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини. Свої зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що в процесі розгляду цивільної справи про розірвання шлюбу, у зв»язку із досягненням певних домовленостей між ним та ОСОБА_1, отриманням та оформленням відповідних документів, виникла необхідність у поданні зустрічної позовної заяви. Зазначає, що вони обоє не заперечують щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, однак вважає, що дані питання вирішуються лише через суд у зв»язку з наявністю у них неповнолітньої дитини. Сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини та домовилися, що ОСОБА_3 буде проживати із батьком окремо від матері, про що уклали відповідний договір 01.08.2018 р. А тому просить його зустрічний позов задоволити та визначити місце проживання дитини разом із батьком.

Позивачка за первісним позовом в підготовчому судовому засіданні свою позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить шлюб розірвати, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Кудін". Крім цього, визнала зустрічну позовну вимогу ОСОБА_2, не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом із батьком. Додатково пояснила, що має на утриманні ще одну дитину віком 14 років, батьком якої не є відповідач. Зазначила, що їй важко з двома дітьми. Також пояснила, що останні пів року проживає з іншим чоловіком.

Відповідач за первісним позовом в підготовчому судовому засіданні позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав, просить шлюб розірвати. Крім цього, підтримав свою зустрічну позовну вимогу про визначення місця проживання дитини разом із ним та подав на адресу суду копію нотаріально посвідченого договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 01.08.2018 року. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 проживає з іншим чоловіком і тому він не хоче, щоб його дитини проживала з іншим батьком. Він іншої жінки не має, хоче забезпечувати свою дочку всім необхідним. Просить зустрічний позов задоволити.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом визнали позовні вимоги один одного, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії I-СГ № 220828 вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 08).

ОСОБА_4 народилася 28.08.2014 року і її батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серіі І-СГ № 423627. Тобто дитина є неповнолітньою.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до обставин, викладених у первісній позовній заяві та встановлених в підготовчому судовому засіданні, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони вже понад рік не проживають однією сім"єю. Вони не зійшлися характерами, постійно конфліктували, вдома завжди панували сварки та образи. Втрачено почуття поваги та любові один до одного, спільного господарства не ведуть, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1 Вона вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивачки про залишення їй прізвища "Кудін" підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач за первісним позовом не заперечує проти задоволення позову, просить розірвати шлюб. А тому первісний позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Із копії договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 01.08.2018 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали цей договір стосовно місця проживання та утримання спільної дитини ОСОБА_3. Місцем проживання ОСОБА_3 батьки визначили місце реєстрації та проживання батька, який проживає окремо від матері. У разі зміни місця проживання дитини, батьки зобов"язуються попереджувати один одного письмово із вказанням точного місяця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання.

Судом встановлено, що визнання відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 відомі та зрозумілі.

Виходячи з обставин, встановлених в підготовчому судовому засіданні, беручи до уваги визнання зустрічного позову ОСОБА_1, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання неповнолітньої дочки за згодою сторін слід визначити із батьком ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 206, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб -задоволити та розірвати шлюб між ОСОБА_2 /дошлюбне прізвище Іваненко/ ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що зареєстрований 14.02.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис 08.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище змінене нею у зв"язку із реєстрацією шлюбу "Кудін".

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - задоволити та доньці ОСОБА_3 народженій 28.08.2014 р. визначити місце проживання разом з Батьком ОСОБА_2 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Рава-Руська, вул. Залізнична, 14/3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.10.2018 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.