Номер провадження: 22-ц/785/6714/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3 не зявились,

переглянувши цивільну справу №521/20121/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 21 лютого 2018 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2018 року) у складі судді Сегеди О.М.,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 4 січня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на розірвання шлюбу, проживання батька дитини окремо, не досягнення домовленості щодо утримання дитини та понесення додаткових витрат на дитину позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути додаткові витрати на дитину для розвитку її здібностей у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-3).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 5 грудня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_3 визнав частково вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, а саме в частині розміру аліментів на утримання дитини на рівні ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; не визнав повністю в частині стягнення додаткових витрат на дитину з тих підстав, що заявлені витрати не є додатковими (а.с.38-41).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року, описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2018 року, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 4 грудня 2017 року до повноліття дитини, а саме до 22 липня 2029 року; стягнуто додаткові витрати на дитину в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи з 4 грудня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 22 липня 2029 року; стягнуто додаткові витрати на дитину на придбання меблів та взуття в загальній сумі 1750,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. (а.с.71-74, 80-81).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини змінити, визначити до стягнення аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу); рішення суду в частині стягнення додаткових витрат на дитину скасувати, ухвали в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не неправильному визначенні розміру аліментів на утримання дитини, виходячи з передбачених статтею 182 СК України обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів; у недоведеності необхідності участі батька у додаткових витратах на дитину та помилковості віднесення заявлених витрат до додаткових.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечила щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, залишення без змін судового рішення в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та судових витрат, скасування судового рішення в частині вимог про стягнення додаткових витрат на дитину та ухвалення в цій частині нового рішення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 25 лютого 2011 року; рішенням Балтського районного суду Одеської області від 29 квітня 2013 року у справі №2/493/266/13 шлюб розірвано (а.с.13).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Дитина ОСОБА_5 проживає з матірю ОСОБА_2 в м. Балта, батько дитини ОСОБА_3 проживає окремо в м. Одеса.

ОСОБА_3 перебуває у другому шлюбі з 11 жовтня 2016 року та є батьком народженої у другому шлюбі дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44, 45).

Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з яким проживає дитина (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Про стягнення аліментів на утримання дитини заявлено матірю ОСОБА_2, з якою проживає дитина ОСОБА_5, вимоги заявлено у 1/3 частці від заробітку (доходу) батька ОСОБА_3; судом визначена ? частка заробітку (доходу) батька, яка підлягає стягненню як аліменти на сина ОСОБА_7; при визначенні розміру аліментів суд врахував визначені статтею 182 СК України обставини, в тому числі й знаходження у ОСОБА_3 на утриманні іншої дитини на дружини, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років.

Суд першої інстанції в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про стягнення на утримання дитини ОСОБА_5 аліментів у розмірі ? частки заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини.

Не приймаються викладені в апеляційній скарзі доводи щодо визначення розміру аліментів на рівні 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки обставини, на які міститься посилання в апеляційній скарзі в обґрунтування визначення розміру аліментів на рівні 1/6 частки всіх видів заробітку, були враховані судом першої інстанції. Правові підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення аліментів на утримання дитини відсутні.

Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст.185 СК України).

ОСОБА_2 заявлено вимоги про визначення участі ОСОБА_3 у додаткових витратах на дитину у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття; вимоги обґрунтовано розвитком здібностей дитини.

Обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, необхідність таких та розмір на рівні 1000,00 грн. щомісячно з дня предявлення позову до повноліття дитини не узгоджується з положеннями статті 185 СК України, яка повязує обовязковість участі у додаткових витратах на дитину з особливими обставинами, до того ж ці особливі обставини мають бути вказані, витрати за такими мають бути розмежованими. ОСОБА_2 не надала доказів наявності таких особливих обставин, які б зобовязували батька дитини фінансувати додаткові витрати у розмірі 1000,00 грн. щомісячно постійно до повноліття дитини.

В справі наявна заява ОСОБА_3, за змістом якої ним визнано частково вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в частині 200,00 грн. щомісячно, витрат в розмірі вартості спортивного взуття та спортивного інвентарю (а.с.60). Суд першої інстанції в певній частині прийняв до уваги цю заяву та стягнув додаткові витрати на дитину у розмірі 200,00 грн. щомісячно з дня предявлення позову до повноліття дитини, також стягнув разово вартість взяття в сумі 800,00 грн. та вартість меблів в сумі 950,00 грн. Проте, зміст доводів апеляційної скарги вказує на фактичну відмову ОСОБА_3 від вказаної заяви.

Заява ОСОБА_3 не підлягає прийняттю з огляду на наступне.

Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину заявлено в розмірі 1000,00 грн. щомісячно з дня предявлення позову до повноліття дитини. Обставини справи не надають підстав для задоволення витрат у такий спосіб, тобто постійних наперед тим паче до повноліття дитини, відтак, незалежно від визнання чи невизнання додаткових витрат як постійних наперед з дня предявлення позову до повноліття дитини витрати в такий спосіб стягнуті бути не можуть.

Що ж до фактично понесених витрат, які б підпадали під дію положень статті 185 СК України, та підлягали б покриттю батьком дитини разово, то такі витрати не є розмежованими та, відповідно, обгрунтованими. ОСОБА_2 включила такі у заявлену суму 1000,00 грн., яку просила присудити до стягнення щомісячно з дня предявлення позову до повноліття дитини. В справі відсутні як такі вимоги про стягнення додаткових витрат на придбання спортивного взуття та одягу, спортивного інвентарю тощо для занять у спортивній секції, відтак, стягнення судом першої інстанції витрат на взуття та меблі є безпідставним в даній справі, оскільки такі витрати не заявлялись в установленому законом порядку, а посилання в позовній заяві на додаткові витрати в цілому, які ймовірно мають чи матимуть місце, не може бути підставою для стягнення.

Таким чином, суд апеляційної не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення додаткових витрат на дитину та, відповідно, приймає частково викладені в апеляційній скарзі доводи щодо недоведеності необхідності сплати додаткових витрат.

ОСОБА_2 не позбавлена процесуального права предявити до суду вимоги про стягнення фактично понесених витрат, як додаткових, тобто витрат, викликаних особливими обставинами, обґрунтувавши не лише наявність особливих обставин, а й необхідність додаткових витрат, тобто витрат, які не охоплюються щомісячними аліментами на утримання дитини.

Розподіл судових витрат (судового збору) в справі проведено у відповідності до положень статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2018 року) в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2018 року) в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, для розвитку здібностей у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 листопада 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_8