Справа № 196/1442/18
№ провадження 4-с/196/3/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді Зубій А.В.

за участю:

секретаря Березко А.В.

заявника ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Макаренко А.С. від 04.09.2018р. про накладення штрафу на ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Макаренко А.С. від 04.09.2018р., якою на неї накладено штраф за перешкоджання виконанню рішення суду. Просила суд вказану постанову скасувати як незаконну. Крім того, просила суд поновити їй пропущений строк на оскарження, оскільки вона пропустила один день у зв'язку зі станом здоров'я.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подану скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав вказаних у скарзі.

Представник Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, у відповідності до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України, за відсутності заперечень скаржниці та її представника, проводив судове засідання без участі представника Царичанського ДВС.

Суд, розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2, якого повністю підтримала ОСОБА_1, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що під час примусового виконання виконавчого листа № 196/475/13-ц, виданого 15.07.2013р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області про вселення ОСОБА_3 у житловий будинок АДРЕСА_1, старшим державним виконавцем Царичанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А.С. винесено постанову 04.09.2018р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн. за перешкоджання боржником виконанню рішення суду. Відповідно до акту державного виконавця від 01.09.2018р. державним виконавцем Царичанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А.С., в присутності понятих, начальника Царичанського РВ ДВС, стягувача та боржника, представника боржника ОСОБА_2, та поліцейських встановлено, що боржниця ОСОБА_1 перешкоджала вселенню стягувача до належного їй будинку, усунути дані перешкоди не виявилось можливим.

Статтею 63 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, якщо у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Суд, аналізуючи вказані норми закону, приходить до висновку, що обов'язковою умовою винесення постанови про накладення штрафу на боржника є відсутність поважної причини у боржника не виконувати рішення суду. При цьому ні в зазначеній вище постанові, ні в акті старшого державного виконавця жодним чином не вказано, чи з'ясовувала та, відповідно, встановила Макаренко А.С., що ОСОБА_1 перешкоджала виконанню рішення суду без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що постанова державного виконавця про накладення штрафу на ОСОБА_1 є необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Крім того, ст. 449 ЦПК України встановлено строки для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

ОСОБА_1 просила суд поновити пропущений нею строк на оскарження постанови, посилаючись на поважність причини, а саме незадовільний стан здоров'я та підтвердила дану обставину довідкою лікаря-стоматолога. Суд, враховуючи обґрунтованість даного клопотання, вважає, що строк на оскарження ОСОБА_1 постанови державного виконавця про накладення штрафу підлягає поновленню.

Також суд наголошує, що відповідно до ст.453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.ст.259, 260,261, 353, 354,447-453, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови від 04.09.2018р. про накладення штрафу у ВП № 39007102.

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Макаренко А.С. від 04.09.2018р. - задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Макаренко А.С. від 04.09.2018р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн. за перешкоджання боржником виконанню рішення суду неправомірною та її скасувати.

Стягнути з Царичанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані із розглядом скарги, а саме сплачений нею судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 29.10.2018р.

Суддя А.В.Зубій