Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24.10.2018 Справа №607/15598/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Осів І.В., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 1994 року по 2004 року перебувала з відповідачем у близьких стосунках, внаслідок чого у них народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України, а саме імя та по батькові вказано «Олег Мирославович», а прізвище «Лесько», однак у свідоцтві про хрещення у графі батько записаний ОСОБА_3. Дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, а батько матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Загальна сума витрат на утримання та забезпечення розвитку дитини на місяць становить 9 346 грн. Відповідач не надає відомостей про реальний розмір свого місячного доходу, однак з 20 травня 2005 року був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, тому повинен виплачувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі. Вказує, що аліменти відповідач нікому не платить. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від позивача та його представника не надходило заперечень проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 128793, виданого 17 лютого 2004 року Виконкомом Богданівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зазначені батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №5 від 18 лютого 2011 року, батьком ОСОБА_4 зазначений ОСОБА_5, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статею 121 СК України передбачено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, батьком ОСОБА_4 записаний ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.

Таким чином, оскільки актовий запис про народження дитини зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, у відповідача ОСОБА_3 не виникли обовязки по утриманню дитини, батьком якої він зазначений зі слів матері.

Доводи позивача про те, що відповідач зазначений батьком дитини у свідоцтві про хрещення не мають правового значення для виникнення обовязків по утриманню дитини, оскільки підстави для визначення походження дитини від батька, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, встановлені ч. 2 ст. 125 СК України, та такими підставами визначено: заява матері та батька дитини; рішення суду. Свідоцтва про хрещення як підставу визначення походження дитини від батька законодавство України не передбачає.

Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказів, що батьківство відповідача відносно дитини ОСОБА_4 встановлено рішенням суду або ним подана заява до органів реєстрації актів цивільного стану позивачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Оскільки позивач, якій в задоволенні позовних вимог відмовлено, звільнена від сплати судового збору, то судовий збір компенсується за рахунок держави, а інші судові витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 121, 125, 126, 128, 135 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (м. Тернопіль, вул. Лисенка, 9В/19, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (Тернопільська область, Підволочиський район, с. Камянки, вул. Тернопільська, 4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_6