Справа № 219/1031/17
Провадження № 2/219/1286/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Харченко О.П.,

при секретарі Єлісеєвої С.Є.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, 13.02.2017 року ПАТ Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номеру від 30.09.2013 року, зазначивши, що відповідно до укладеного зазначеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 року має заборгованість 38 439 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 4 098 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 29 101 грн. 36 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 932 грн. 65 коп. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 806 грн. 63 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп., сплачений ним при подачі позовної заяви.

24 квітня 2017 року по справі за вказаним позов було винесено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.09.2013 року в розмірі 33 200 грн. 03 коп. та судові витрати в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

21 лютого 2018 року до суду звернулася представник відповідача ОСОБА_2 із заявою про скасувати заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.04.2017 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За результатами розгляду цієї заяви, 23.03.2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області постановив ухвалу про скасування заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.04.2017 року та призначення до розгляду в порядку загального позовного провадження.

18.10.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 надала заперечення на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» частково визнає з наступних підстав. Оскільки позивач не надав оригінали кредитної справи, у т.ч. анкети-заяви та Умов та правил надання банківських послуг з підписом ОСОБА_1, тому вважає, що він не довів обставини, які мають істотне значення при вирішенні питання про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором. Крім того, банк не надав суду в обґрунтування підстави підняття в однобічному порядку процентної ставки з 30 % до 34,8 %, а потім до 43,20 %, як це передбачено умовами та правилами з якими ОСОБА_1 нібито був ознайомлений під розпис 30.09.2013 року, а надав правила, які містяться на цей час (на день звернення до суду) з урахуванням усіх змін. Тому вважає, що збільшення відсотків це погіршення стану та на адресу ОСОБА_1 не надходили ніякі документи, які б свідчили про зміну умов договору в односторонньому порядку, як і не надав до суду відомості стосовно ознайомлення його, шляхом направлення СМС - повідомлення про зміну умов кредитування та отримання відповіді, як це передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Забороняється в односторонньому порядку піднімати процентну ставку за користування грошима. У звязку із цим при розрахунку заборгованості слід враховувати та проводити розрахунок виходячи з 30 % річних, і не брати до уваги в подальшому підняття в однобічному порядку відсоткової ставки, так як банком були порушені вимоги діючого законодавства України та норми права, а підняття відсоткової ставки проводилося з порушенням чинного законодавства без повідомлення належним чином ОСОБА_1 Крім того,до відзиву надано розрахунок, згідно якого борг по кредиту за період з 30.09.2013 року по 31.12.2016 року становить 7 991 грн. 77 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 4 098 грн. 67 коп. та відсотки 3 893 грн. 10 коп. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, який входить до переліку міст у якому поширюється Закон України «Про АТО», який з 14.04.2014 року заборонив банкам нарахування штрафних санкцій, пені тощо. Як вбачається з наданих документів, станом на 31.12.2016 року є заборгованість зі штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 806 грн. 63 коп. (процентна складова). Банк не мав право нараховувати та виставляти для стягнення, тобто за вимогою позивача в цій частині необхідно відмовити.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити повністю, а також просив розглянути справу у його відсутність.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги визнає частково з урахуванням раніше поданого відзиву на позов.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір без номеру (далі по тексту - Договір) про видачу кредиту у розмірі 4 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з заявою, ОСОБА_1 був ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. (а. с. 6-32).

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до кредитного договору, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. П. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з дня підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Як встановлено ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник ОСОБА_1 свої зобов'язання за Договором належним чином не виконував, тому, згідно з довідкою-розрахунком, наданою позивачем, станом на

31.01.2016 року розмір його заборгованості становить 38 439 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 4 098 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 29 101 грн. 36 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 932 грн. 65 коп. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 806 грн. 63 коп. - штраф (процентна складова).

Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка за кредитом в розмірі 2,5% в місяць, тобто 30.00% на рік, далі процентна ставка була збільшена, а саме 1 вересня 2014 року вона збільшилася до 34,80 %, а з 1 квітня 2015 року до 43,20 %.

Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно п.1.1.3.2.3 "Умов і правил надання банківських послуг" банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Позивачем відповідно до вимог договору не було проінформовано відповідача про збільшення процентної ставки, на підтвердження надсилання повідомлення та інформування клієнта щодо зміни тарифу суду не було надано ніяких доказів.

Крім того, Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Саме такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374 цс17.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем на час дії відсоткових ставок 34,80% та 43,20% погашення заборгованості не здійснювалося.

В анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг обумовлено проценту ставку за користуванням кредитом 30,00% річних на залишок заборгованості.

Тобто, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30,00% річних та кількості днів за період з 1 вересня 2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31 грудня 2016 року, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 3 893 грн. 10 коп. (за розрахунком відповідача). Суд погоджується з розрахунком, наданим представником відповідача, та вважає його правильним.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в сумі 7 991 грн. 77 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4 098 грн. 67 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 3 893 гр. 10 коп.

Щодо стягнення неустойки (пеня та штраф) суд враховує наступне.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 2 932 грн. 65 коп., штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. та процентної складової штрафу в розмірі 1 806 грн. 63 коп. задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Соледар Донецької області.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.

Згідно із підпунктом 2) п. 2 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Соледар Донецької області.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1, який з 04.11.2009 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією його паспорту на а. с. 33 (зворотній бік) та довідкою Соледарської міської ради № 181 від 23.03.2017 року (а. с. 50), пеня нарахована після 14.04.2014 року, а штрафи нараховані станом на 31.12.2016 року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп., ці витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 332 грн. 65 коп. (7 991 грн. 77 коп. х 1 600 грн. 00 коп./38 439 грн. 31 коп.).

Керуючись ст. ст. 4, 9, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 553, 554, 575, 591, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО № 305299) заборгованість у розмірі 7 991 (сім тисяч девятсот девяносто одна) грн. 77 коп. за кредитним договором б/н від 30.09.2013 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у сумі 4 098 (чотири тисячі девяносто вісім) грн. 67 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 3 893 (три тисячі вісімсот девяносто три) грн. 10 коп., а також судовий збір у сумі 332 (триста тридцять дві) грн. 65 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.П.Харченко