Справа №597/417/18
Провадження №2/597/187/2018
ЧАСТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"16" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі головуючого Дудяка С.В.
з участю секретаря Богдана В.М.
позивачки-відповідачки ОСОБА_1
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відповідача-позивача ОСОБА_3
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
представника третьої особи ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Володимировичапро розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністраціїпро визначення місця проживання дітей,
Відповідно до ст.259 ч.3 ЦПК України якщо в одному провадженні обєднані кілька взаємоповязаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, обєднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача.
Позивачка-відповідачка в первісній позовній заяві та в судовому засіданні просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем-позивачем 12.09.2004 року в Солоненській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №06, покликаючись на те, подружнє життя у них з відповідачем-позивачем не склалось. На даний час їх шлюб носить виключно формальний характер, так як вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Позивачка-відповідачка, як вона стверджує, втратила до відповідача-позивача почуття любові та поваги, тому вважає даний шлюб таким, що підлягає розірванню, оскільки він шкодить її інтересам.
Відповідач-позивач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, однак в судовому засіданні позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу визнав та просить його задоволити.
Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити частково, в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу, за наявними матеріалами та задоволити в цій частині позов, виходячи із наступного:
сторони уклали шлюб 12.09.2004 року, зареєструвавши його в Солоненській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №06, що стверджується свідоцтвом про одруження, серії 1-ИД №094263 від 12.09.2004 року.
Судом встановлено на підставі свідоцтва про народження, серії 1-ИД №005569 від 14.10.2005 року, що у сторін від даного шлюбу є малолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження, серії І-ИД №157901 від 26.04.2012 року.
Відповідач-позивач в зустрічній позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог просить визначити місце проживання малолітніх дітей з ним.
Дана позовна вимога частковим рішенням суду не вирішується, в частині невирішених вимог слід продовжити провадження у справі.
Позивачка-відповідачка наполягає на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду її інтересам.
Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Суд вважає, що визнання відповідачем-позивачем даної позовної вимоги слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Тому, суд вважає, що оскільки сторонами припинено спільне проживання, вони обоє наполягають на розірвання шлюбу, подальше збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, шлюб між ними слід розірвати.
Суд також вважає, що не слід, відповідно до положень ст.259 ч.3 ЦПК України, вирішувати частковим рішенням суду питання розподілу судових витрат по справі між сторонами.
Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі,ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд
Позовні вимоги в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Володимировичапро розірвання шлюбу задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований 12.09.2004 року Солоненською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №06.
Продовжити провадження у справі в частині невирішених позовних вимог.
Відкласти розгляд справи о 10 год. 00 хв. 05.11.2018 року, про що повідомити сторони та третю особу.
На часткове судове рішення може бути подано апеляцію, яка подається Тернопільському апеляційному суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту часткового судового рішення.
Повний текст часткового судового рішення виготовлено 19.10.2018 року.
Суддя