Справа № 189/946/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.2018 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вона зіслалася на те, що 20 квітня 1995 року у смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2, виданим 20 квітня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського району Дніпропетровської області. Позивачка, є дочкою померлої ОСОБА_2, про що свідчить Свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане Покровським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровської області 23 жовтня 1992 року. Позивачка, змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується Витягом № 1 від 08 квітня 2016 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Спадкову масу, після померлої ОСОБА_2, складає житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яким ОСОБА_2 при житті володіла, користувалася та розпоряджалася, але не оформила право власності на зазначений житловий будинок. Оскільки, позивачка, є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері, інших спадкоємців немає, вона прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2, однак оформити спадщину на житловий будинок у нотаріальній конторі не має можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, а тому Постановою від 25 травня 2018 року державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. позивачці було відмовлено у видачі на її ім'я Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Заповітного розпорядження померлою ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зроблено не було. Позивачка, відповідно до ст. ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України, спадщину прийняла, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Раніше, 20 вересня ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько, чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_5. Померла ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав. За наведених вище обставин, позивачка, є єдиною спадкоємицею на майно померлої матері - ОСОБА_2. Факт належності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 в смт. Покровське, Покровський район, Дніпропетровська область підтверджується наступними документами: довідкою, виданою Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21 травня 2018 року за № 80, де вказано, що згідно архівних матеріалів станом на 31 грудня 2012 року, згідно запису в книзі реєстрації права власності № 1/128 було зареєстроване 12 серпня 1959 року свідоцтво про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_3 (на дату реєстрації свідоцтва житловий будинок був під АДРЕСА_4) за ОСОБА_5; довідкою, виданою виконавчим комітетом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 05.06.2018 за № 2557, в якій вказано, що ОСОБА_2 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті; технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_2, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, виготовленим Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 14 травня 2018 року. Отже, зазначені вище обставини свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_2 при житті володіла, користувалася та розпоряджалася вищезгаданим житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_2, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, а отже він перебував у її приватній власності, яка припинилася внаслідок її смерті у відповідності до положень ст. 346 Цивільного кодексу України, де зазначено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього, згідно ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припинилась у момент її смерті. В зв'язку з чим, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6

У судове засідання сторони не з'явилися, надіславши до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Позивачка позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області рішення просить винести на розсуд суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, ОСОБА_2 є матір'ю позивачки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 08.04.2016 року, ОСОБА_6 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.9-10).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 20.04.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12).

Відповідно до листа, складеного Начальником КП «Синельниківське міжміське БТІ» - згідно архівних даних, КП «Синельниківське міжміське БТІ»: станом на 31.12.2012р., згідно запису в книзі реєстрації права власності №1/128 було зареєстроване 12.08.1959 року свідоцтво про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_3 (на дату реєстрації свідоцтва житловий будинок був під №82) за ОСОБА_5. Станом на 14.05.2018 року на вищезазначеній земельній ділянці розташовано: А-1 житловий будинок загальною площею 55,7 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., убиральня Б-1, огорожа №1-2 (а.с.22).

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 31.01.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8. (а.с.11).

Згідно довідки №2557 від 05.06.2018 р. виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради, ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 проживала за адресою: АДРЕСА_5, разом з дочкою ОСОБА_1. (а.с.23).

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 при житті володіла, користувалася та розпоряджалася житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_2, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, який прийняла у спадщину після свого чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, але не оформила своїх спадкових прав, а отже він перебував у її приватній власності, яка припинилася внаслідок її смерті у відповідності до положень ст. 346 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_9, однак, державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 25.05.2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з ненаданням ОСОБА_1 правовстановлюючого документу на житловий будинок. (а.с.24).

Так, згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними правилами міжнародного права.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом достовірно встановлено, що не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивачки, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.

Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлій ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 належав житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2, смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області. За життя спадкодавець прийняла спадщину на житловий будинок, однак не оформила своїх спадкових прав, у зв'язку з чим позивачка не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачкою спадкових прав на житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області та господарські будівлі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 141, 211, 265-269, 280 ЦПК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_7, виданий 31.07.2012 року Покровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_6, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар