Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 355/288/18
Номер провадження 22-ц/824/1788/2018
Головуючий у суді першої інстанції К.В. Коваленко
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
23 жовтня 2018 року місто Київ

Номер справи 355/288/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 08 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Коваленка К.В. в приміщенні Баришівського районного суду Київської області о 10год. 23хв., -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя зобов'язання боргу за договором позики, здійсненого за час шлюбу і в інтересах сім'ї та його стягнення. В обґрунтування зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року по 15.10.2015 року. У жовтні 2013 року подружжя звернулося до ОСОБА_5 з проханням надати у борг грошові кошти у розмірі 10 000,00 доларів США для придбання будинку АДРЕСА_1 які були отримані позивачем 11.11.2013 року в інтересах сім'ї від ОСОБА_5, про що позивач надала розписку та підписала договір позики. Відповідач не був присутнім під час отримання позивачем коштів у борг у зв'язку із зайнятістю. 06.12.2013 року подружжя придбало вказаний будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку 0,0919 га, на якій побудовано будинок за кошти отримані у борг від ОСОБА_5 Кошти за придбаний будинок подружжя передало продавцеві у присутності нотаріуса. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстроване за відповідачем на його вимогу. Через відмову відповідача повертати борг, ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом про стягнення з позивача суми боргу у розмірі 10 000,00 доларів США. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 22.06.2015 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму боргу у розмірі 210 000,00 грн. Зазначила, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка 0,0919 га на якій він розташований визнано спільним сумісним майном подружжя та визнано право власності на це майно у рівних частках по ? за кожним з подружжя. Позивач вважає, що оскільки вказаний будинок було придбано за позичені кошти подружжям під час шлюбу, за рішенням суду від 22.06.2015 року існують боргові зобов'язання щодо неповернення грошових коштів ОСОБА_5, які були позичені для придбання будинку, то половина такого боргу, а саме 105 000,00грн., повинна бути стягнута з відповідача на її користь.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 08 серпня 2018 року зупинено провадження у справі № 355/288/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя зобов'язання боргу за договором позики та його стягнення до набрання законної сили судовим рішенням у справі №355/632/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права, невідповідність фактичним обставинам справи, що мають значення для вирішення питання про зупинення провадження у даній справі.

Вказала, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про зупинення провадження у даній справі не взяв до уваги, що розгляд справи №355/632/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним жодним чином не унеможливлює подальший розгляд справи №355/288/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя зобов'язання боргу, здійсненого за час шлюбу і в інтересах сім'ї та його стягнення. Суд першої інстанції невірно трактував висновки Апеляційного суду Київської області викладені в постанові від 03.07.2018 року по справі №355/908/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначила, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що розгляд справи №355/632/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним на даний час є неможливим, так як обставини, що стали підставою повернення зустрічного позову, зазначені в ухвалі Баришівського районного суду Київської області від 23.04.2018 року не відпали, а тому суд безпідставно зупинив провадження у даній справі.

У відповідності до вимог п.13 ст.7, п.14 ч.1 ст. 353, ч.2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 355/288/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя зобов'язання боргу за договором позики, здійсненого за час шлюбу і в інтересах сім'ї та його стягнення.

Даний спір виник з приводу боргових зобов'язань ОСОБА_3 у розмірі 210 000, 00грн. перед ОСОБА_5, за договором позики від 11.11.2013 року, стягнутих з ОСОБА_3 рішенням Баришівського районного суду міста Києва від 22 червня 2015 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 03 липня 2018 року, у справі №355/908/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, які позивач просить визнати спільним боргом подружжя та стягнути суму боргу у розмірі 105 000,00 грн. з відповідача на її користь.

08.08.2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 подав до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №355/632/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним, від якого залежить вирішення даної справи.

Так, права та обов'язки учасників справи визначені у ст.43 ЦПК України, згідно п.3 ч.1 якої, учасники справи мають право в тому числі подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Право особи подавати до суду заяви і клопотання та знаходити їх вирішення судом є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 08 серпня 2018 року зупинено провадження у справі № 355/288/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя зобов'язання боргу, здійсненого за час шлюбу і в інтересах сім'ї та його стягнення до набрання законної сили судовим рішенням у справі №355/632/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

Так, п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Як вбачається у провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа №355/632/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним. Предметом даного позову є недійсність договору позики укладеного 11.11.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та розписки про отримання коштів у сумі 10 000,00 доларів США.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розгляд даної справи є об'єктивно неможливим до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства до набрання законної сили судовим рішенням у справі №355/632/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним. Від вирішення по суті позову ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, залежать результати вирішення спору за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання спільними зобов'язань та боргу за договором позики, який оспорюється в судовому порядку ОСОБА_4 Так ОСОБА_4 стверджує, що будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,0919 га, на якій побудовано будинок було придбано за спільні сумісні кошти подружжя і ці кошти не були отримані у борг від ОСОБА_5 Вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (яка є матір'ю ОСОБА_3) штучно створили договірні правовідносини за договором позики з метою визнання боргових зобов'язань та боргу за цим договором позики його спільними зобов'язаннями та спільним боргом разом з ОСОБА_3 (а.с. 84-91).

Отже, судом першої інстанції належним чином з'ясовано та надано вірну оцінку вказаним обставинам, зупинення судом провадження у даній справі з наведених підстав ґрунтується на вимогах закону та ніяким чином не порушує права позивача, а тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги повністю спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного тлумачення судом висновків наведених у в постанові Апеляційного суду Київської області від 03.07.2018 року по справі №355/908/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики колегія суддів оцінює критично, оскільки зазначене повністю спростовується матеріалами справи.

Та обставина, що судом було відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним до спільного розгляду із позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя зобов'язання боргу, здійсненого за час шлюбу і в інтересах сім'ї та його стягнення, жодним чином не впливає на висновок суду щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі та зводиться до невірного тлумачення позивачем норм закону.

Суд, у визначеному законом порядку, розглянув клопотання сторони та за результатами розгляду постановив відповідну ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом, яка жодним чином не стосується питання про зупинення провадження у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення скарги, також не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального закону. Підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить. Доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до невірного розуміння заявником вимог чинного законодавства.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 08 серпня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 23 жовтня 2018 року.

Судді:

Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна