Житомирський апеляційний суд
Справа №273/141/18 Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 34 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №273/141/18 за позовом ОСОБА_1 по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2»,

на заочне рішення Баранівського районного суду Житомирської області, ухвалене 17 липня 2018 року суддею Васильчук О.В. у м. Баранівка,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» (далі ОСОБА_1) звернувся до суду із позовом, у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_2 додаткового рішення Апеляційного суду м.Києва від 22.04.2014 у цивільній справі №761/17024/13-ц про стягнення судових витрат, просив стягнути з нього заборгованість за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 22.04.2014 по 31.01.2018 в сумі 10840 грн, з яких: 3844,96 грн інфляційні втрати, 380,24 грн три відсотки річних, 4409,90 грн пеня, 2204,90 грн проценти.

Заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про задоволення позову ОСОБА_1.

Посилався на обставини, якими обґрунтовано позов, а також зазначив, що судом при вирішенні спору не враховано правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 30.03.2016 у справі № 6-2168цс15 відповідно до якого, грошова сума, стягнута за рішенням суду є грошовим зобовязанням, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст. 625 ЦК України.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не зявились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.04.2014 додатковим рішенням Апеляційного суду м. Києва у цивільній справі №761/17024/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3350,00 грн (а.с. 3, 4). 04.04.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання даного судового рішення про стягнення судових витрат (а.с. 5). Додаткове рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку позивачем нараховано на суму 3350,00 грн несплаченого судового збору: 3844,96 грн інфляційних збитків; 380,24 грн 3% річних; 4409,90 грн пені; 2204,90 грн проценти.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, на підставі системного аналізу норм ст.ст.549, 550, 599, 1048 ЦК України у їх взаємозвязку зі ст.ст. 11, 509 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що до стягнутої за рішенням суду суми судового збору не можуть застосовуватися норми ЦК України, що регулюють правовідносини між боржником та кредитором у договірних зобовязаннях.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

ОСОБА_1 на правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 30.03.2016 у справі № 6-2168цс15 є помилковим, оскільки вказане судове рішення стосується інших обставин справи.

При вирішенні даного спору важливим є правова природа стягнутих за рішенням суду грошових коштів. У даному випадку судовий збір є судовими витратами і стягнутий з відповідача рішенням суду згідно норм цивільного процесуального закону, а тому не є грошовим зобовязанням в розумінні Цивільного кодексу України.

Рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» залишити без задоволення, а заочне рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 02 листопада 2018 року.