П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року

м. Рівне

Справа № 560/701/17

Провадження № 22-ц/787/1533/2018

Головуючий суддя у суді 1 інстанції: ОСОБА_1

Дата, час і місце ухвалення рішення суду: 04.06.2018 р.

об 11 год. 26 хв. у м. Дубровиця Рівненської області

Дата складення повного тексту рішення: 11.06.2018 р.

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 4 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 2 листопада 2016 року, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з наступним збільшенням відповідно до Закону України "Про державний бюджет України", щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації відповідно до закону. Мотивуючи його, посилалася на збільшення витрат на дітей, а саме здорожчання рівня життя та підвищення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, у звязку з чим розмір аліментів, які стягуються на утримання дітей, не є достатнім для задоволення їх потреб, що є підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, несе витрати на утримання дітей в значно більшому розмірі ніж відповідач як батько дітей, що суперечить нормам законодавства, яке регулює рівність участі батьків в обовязку утримання дитини, а також істотно негативно впливає на матеріальний стан дітей та призводить до порушення їх прав на належне матеріальне забезпечення.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де посилається на його незаконність та необґрунтованість, що фактично полягали у неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків обставинам справи.

На її обґрунтування зазначалось про неврахування судом вимог ч. 1 ст. 192 СК України щодо стану здоровя та матеріального становища дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інших обставин, що мають значення.

Вважала, що хибними є висновки суду про те, що в позовній заяві фактично ставиться питання не про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, а просить привести їх розмір у відповідність до вимог законодавства щодо мінімального розміру аліментів, тобто до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. Між тим, судом не взято до уваги обґрунтування заявлених нею позовних вимог та її усні пояснення, а саме, що у звязку із здорожчанням рівня життя, що виразилося у зростанні цін на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, діти потребують значних матеріальних витрат. Крім того, діти часто хворіють та потребують періодичного медичного обстеження та лікування. Оскільки коштів, що знаходяться у її розпорядженні, не вистачає, їй важко повноцінно утримувати дітей.

В порушення вимог ст. 89 ЦПК України судом не взято до уваги доводів щодо погіршення її матеріального стану та не надано оцінки долученим нею доказам, а навпаки враховано пояснення відповідача щодо перебування на його утриманні жінки від другого шлюбу та дитини, а також наданим з цього приводу доказам.

Також суд не врахував роз'яснення Верховного Суду України, викладені в п. 17 постанови № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Вказувала, що з часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, істотно підвищився прожитковий мінімум для дітей і визначена грошова сума аліментів у розмірі 450 гривень не може забезпечити належне утримання дітей. Покликаючись на вимоги ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину та враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, вважала, що він спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж визначений первісним рішенням про призначення аліментів на дітей.

Переконана, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2016 роком неодноразово змінювалась, значно зросли потреби дітей, вона несе витрати на їх утримання значно в більшому розмірі ніж відповідач, що суперечить нормам законодавства, що регулюють рівність участі батьків в обовязку утримання дітей та негативно впливає на матеріальний стан дітей, що призводить до порушення їх прав на належне матеріальне забезпечення. З часу звернення з позовом до суду та подання апеляційної скарги стан здоровя дітей та її матеріальний стан не змінився, що підтверджується довідкою про склад сімї від 15.06.2018 року № 3445, виданої виконкомом Дубровицької міської ради, актом обстеження матеріально-побутових умов від 15.06.2018 року, довідками з лікарні від 15.06.2018 року на дітей, довідки від 18.06.2018 року № 700/15.8-37 про нараховані до сплати/сплачені суми аліментів боржником за період з 15.07.2016 року по 31.05.2018 року, виданої Дубровицьким районним відділом державної виконавчої служби у Рівненській області.

З цих підстав просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову.

У поданому відзиві відповідач, вважаючи оскаржуване рішення законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм процесуального та матеріального права, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, передбачених ст. 192 СК України, в т.ч. про зміну матеріального та сімейного стану сторін у справі, поліпшення чи погіршення здоровя когось з них. З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів є внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів, що не є підставою для зміни розміру аліментів.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Матеріалами справи встановлено, і ці обставини сторонами не оспорюються, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 2 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 450 грн. щомісячно, починаючи з 15.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Діти проживають разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні, витрати на них збільшилися, адже зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, діти часто хворіють, з огляду на що позивач несе додаткові витрати на медичні препарати.

Таким чином, спірні правовідносини виникли з приводу збільшення розміру аліментів на кожну дитину з підстав, визначених законодавством.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Оскільки з дня присудження аліментів минуло майже два роки, їх розмір на час виникнення спірних відносин між сторонами є меншим за мінімальний, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, а витрати на утримання дітей значно збільшились, тому позивач звернулась до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступним збільшенням відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації.

Відповідно до цієї норми закону мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Роз'яснення абз. четвертого п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років становить 1860 гривень, а на дитину віком до 6 років 1492 гривень., тобто виходячи з рівності прав і обовязків обох батьків щодо дітей , кожен із них зобовязаний надавати на утримання не менше ніж ? частини прожиткового мінімуму.

Між тим, суд першої інстанції вказуючи на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів не проаналізував зазначені обставини та не дав їм відповідну правову оцінку.

При цьому колегія суддів не враховує доводи відповідача про те, що він не працює та одержує доходів, а також має на утриманні іншу дитину, оскільки це не є підставою для звільнення його від обовязку утримувати дітей в обсязі, необхідному і достатньому для забезпечення їх гармонійного розвитку. Відповідач є працездатною особою, доказів на підтвердження того, що він не має змоги отримувати доходи, надано не було.

Слід зауважити, що відповідно до розяснень викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при зміні розміру аліментів визначених судовим рішенням, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні справи уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до того, що воно не може залишатися чинним.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та, як наслідок, ухвалення нового судового рішення про задоволення позову. Ураховуючи ту обставину, що позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави за подання апеляційної скарги в розмірі 1 057,20 гривень (ч.6 ст. 141 ЦПК України). Оскільки за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, то підлягає стягненню з відповідача на її користь 704,80 гривень.

Спонуканням для прийняття нової постанови про задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що потягло незастосування норм матеріального права, які підлягали до застосування.

На підставі ст.ст. 192, 182 СК України, абз. четвертого п.17, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 398-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 4 червня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Дубровиця, вулиця Партизанська, 2 "а", Рівненської області 34100; ідент. номер картки фізичної особи платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (м. Дубровиця, вулиця Грушевського, 24, Рівненської області 34100; ідент. номер картки фізичної особи платника податків: НОМЕР_2) на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з наступним збільшенням відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Дубровиця, вулиця Партизанська, 2 "а", Рівненської області 34100; ідент. номер картки фізичної особи платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (м. Дубровиця, вулиця Грушевського, 24, Рівненської області 34100; ідент. номер картки фізичної особи платника податків: НОМЕР_2) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 704,80 гривень та на користь держави за подання апеляційної скарги в розмірі 1 057,20 гривень

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: