Житомирський апеляційний суд
Справа №285/846/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 27 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/846/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2018 року, ухвалене головуючим суддею Заполовською Т.Г. у м. Новоград-Волинський,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Товариство, Банк) звернулось з названим позовом, в якому просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.07.2011 у розмірі 122314 грн. 78 коп.

Позовні вимоги Банк мотивував тим, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим 01.07.2011 підписав заяву №б/н. Відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі. ОСОБА_2 в свою чергу, своєчасно не повертає кредитні кошти, не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобовязань по кредитному договору. Станом на 31.01.2018 заборгованість складала 122314 грн.78 коп. з яких: тіло кредиту - 3990 грн. 59 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 107255 грн. 12 коп., заборгованість за пенею та комісією 4768 грн. 37 коп., по штрафам 500 грн. (фіксована частина), 5800 грн. 70 коп. (процентна складова).

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.07.2011 на загальну суму 7795 грн. (сім тисяч сімсот девяносто пять) гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 3990 грн. 59 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 2957 грн. 03 коп. та заборгованість по штрафам 500 грн. (фіксована частина), 347 грн. 38 коп. (процентна складова) та судові витрати. У задоволенні решти вимог відмовлено.

На вказане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

Товариство зазначає, що висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи, суд порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права. Вказують, що укладаючи договір та приєднуючись до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_2 підтвердив, що зобовязується у тому числі, регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку. Відповідач в свою чергу не надав до суду інші Умови та Правила надання банківських послуг або ж Тарифів, з якими його було ознайомлено, не надав доказів на спростування дійсності Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які долучені до позовної заяви, а тому вважають суд безпідставно не взяв це до уваги.

У судове засідання відповідач не зявився, заяв та клопотань не подав. Судові повістки, направлені на його адресу, повернуті із відміткою про те, що ОСОБА_2 за цією адресою не проживає. Електронна адреса відповідача та інші засоби звязку у матеріалах справи відсутні. Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач змінив місце проживання, що підтверджується матеріалами справи, про це не повідомив суд, у відповідності до положень ст. 131 ЦПК України останній вважається повідомленим про час та місце судового розгляду.

Представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги і дала пояснення, які відповідають ним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, що підтвердив своїм підписом у заяві-анкеті. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.

Встановлено, що 01 липня 2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до положень статей 526, 530, 610, частини 1 статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобовязання по кредитному договору, внаслідок чого виникла заборгованість.

Позивач просив у своїх вимогах стягнути із ОСОБА_2заборгованість по кредиту на загальну суму 122314 грн.78 коп., яка складається із: тіло кредиту - 3990 грн. 59 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 107255 грн. 12 коп., заборгованість за пенею та комісією 4768 грн. 37 коп., по штрафам 500 грн. (фіксована частина) і 5800 грн. 70 коп. (процентна складова).

Апеляційний суд погоджується із висновком суду, що є обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом та штрафних санкцій.

У той же час не можна погодитися із визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафних санкцій з огляду на наступне.

Посилаючись на п.п. 2.1.1.12.4 та 2.1.1.12.6.4. Умов та правил надання банківських послуг, враховуючи, що відповідач здійснив останній платіж 06.12.2014, суд вважав простроченим кредит з 22 жовтня 2014 року ( з двісті одинадцятого дня) і стягнув проценти в розмірі 2957 грн. 03 коп., тобто до 22.10.2014 року, а за період з 22.10.2014 по 31.01.2018 на думку суду Банк мав нарахувати пеню згідно п.п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг.

Положення п.п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг поширюються на кредитні карти з встановленим мінімальним обовязковим платежем , а також Овердрафта, що виникає по таким Картам (а.с.30). В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та у довідці про умови кредитування, які підписані відповідачем, мінімальний обовязків платіж не зазначено.

Відтак, станом на 31 січня 2018 року, з урахуванням процентної ставки за кредитним договором 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кількості днів простроченої заборгованості, сума заборгованості ОСОБА_2 по процентах за користування кредитом складає 5218 грн. 16 коп. Відповідно стягненню підлягає пеня у розмірі 4768 грн. 37 коп., що підтверджується додатковим розрахунком, який надано представником Банку (а.с.95-96).

З огляду на це, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені (штрафу), а відповідно і загальної суми заборгованості по кредиту підлягає зміні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2018 року у частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені (штрафу) та загальної суми заборгованості змінити.

У резолютивній частині рішення словосполучення: «…загальна сума заборгованості за кредитом - 7795 грн.» - змінити на словосполучення : « …загальна сума заборгованості за кредитом 13977 грн. 12 коп.», словосполучення: «…заборгованість по процентам за користування кредитом - 2957 грн. 03 коп.» - змінити на словосполучення: «…заборгованість по процентам за користування кредитом - 5218 грн. 16 коп. », словосполучення : «заборгованість по штрафам 500 грн. (фіксована частина), 347 грн. 38 коп. (процентна складова)…» - змінити на словосполучення « заборгованість за пенею 4768 грн. 37 коп.».

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений: 01 листопада 2018 року