Справа № 346/4859/18
Провадження № 2-з/346/51/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову зазначивши, що звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом. Вказує, що син спадкодавці ОСОБА_2 прийняв спадщину за законом на майно матері ? частину житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Мишин вул. Мочірна, 4 Коломийського району.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно ? частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки . Вважає, що дії ОСОБА_2 свідчать про намір придбати те, що за законом належить іншому спадкоємцю, тобто йому ОСОБА_1, та ОСОБА_2 буде робити все необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та намагатиметься відчужити неналежну йому частину житлового будинку , господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою с. Мишин вул. Мочірна, 4 Коломийського району, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Просить з метою забезпечення позову накласти арешт на житлове приміщення що за адресою с. Мишин вул. Мочірна, 4 Коломийського району

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновків.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на житлове приміщення , що знаходиться за адресою с. Мишин вул. Мочірна, 4 Коломийського району.

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову. Однак в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту на ціле домоволодіння, не вказано належність спірного майна, не зазначена його вартість, та чи співмірна ця вартість ціні позову.

Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.149-150,153,258,260 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Беркещук Б. Б.