Справа № 740/3877/17
Провадження № 2/740/278/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальоваї Т.Г.

за участю секретаря Кононяко С.А.,

представника позивача- Воронцової М.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритомусудовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товаритсва «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру житловою площею 26,5 кв.м, загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві всласності, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №935/6-323 від 21.11.2007 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.11.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №935/6-323, відповідно до п.1.1 умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 грн.

В забезпечення виконання зобов*язання позичальника між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку двокімнатну квартиру житловою площею 26,5 кв.м, загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 125 866,00 грн.

У зв*язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов*язань по сплаті кредиту на виконанняумов іпотечного договору відповідачу було направлено повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак, дана вимога була залишена без задоволення.

Станом на 19.07.2017 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить: за кредитом 99066,54 грн., за відсотками 154163,38 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 7632,20 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 21007,53 грн.

Ухвалою від 27.10.2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду від 08.02.2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 у справі призначено судову оціночну експертизу для визначення ринкової вартості майна. Оплату витрат за проведення експертизи покладено на позивача. Провадження у справі зупинено до одержання висновку експерта

21.05.2017 до суду надійшло письмове повідомлення Чернігівського відділення КНДІСЕ про неможливість надання висновку судової економічної експертизи у зв*язку із несплатою ПАТ «Укрсоцбанк» рахунку за експертизу.

Ухвалою суду від 01.06.2018 провадження у справі поновлено.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України згідно із Законом України №2147-VIII від 03.10.2017.

Відповідно до п.п. 9 п.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в ред. згідно із Законом №2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позовне провадження здійснюється в загальному або спрощеному порядку (ч.2 ст. 19 ЦПК). Відповідно до ч. 6 ст. 240 ЦПК України якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

Розгляд справи продовжено зі стадії розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження.

18 жовтня 2018 року в судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги, уточнивши вартість предмета іпотеки станом на 03 жовтня 2018 року в сумі 346 323,00 грн. з посиланням на наданий висновок суб*єкта оціночної діяльності ТОВ «Бізнес Ассіст».

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та погодився із ціною, визначеною як початкову для продажу квартири, в сумі 346 323,00 грн.

Дослідивши докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов*язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст.625 ЦК України).

Визначення поняття зобов*язання міститься у ч. 1 ст.509 ЦК. Відповідно до цієї норми зобов*язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов*язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов*язку.

У відповідності до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання. У разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу частини 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України .

У відповідності до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов*язків, встановлених договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов*язання, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною першою ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобов*язання іпотекодержатель, тобто Банк, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов*язанням за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також, статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу прав власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов*язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Положеннями статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов*язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов*язань, вимога про виконання порушеного зобов*язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказані положення відповідно до частини 2 ст.35 цього Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку

Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду справи право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Як роз*яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункту 42 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов*язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Вирішуючи спір, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, яка відображена в постанові від 27 травня 2015 року (справа № 6-61цс15) про те, що виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Так відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб*єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до п.1.2 іпотечного договору вартість іпотечного майна сторонами узгоджена в розмірі 125 866,00 грн.

Згідно звіту №ВА 181003-001 від 03 жовтня 2018 року вартість двокімнатної квартири житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, становить 346 323,00 грн.

Судом встановлено, що 21.11.2007 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №935/6-323, відповідно до п.1.1 умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 грн.

В забезпечення виконання зобов*язання позичальника між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку двокімнатну квартиру житловою площею 26,5 кв.м, загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 125 866,00 грн.

У зв*язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов*язань по сплаті кредиту на виконанняумов іпотечного договору відповідачу було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак дана вимога була залишена без задоволення.

Станом на 19.07.2017 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить: за кредитом 99066,54 грн., за відсотками 154163,38 грн., розмір інфляційних витрат за кедитом 7632,20 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 21007,53 грн.

Враховуючи вищенаведене оцінюючи допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв*язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними, обґрунтованими, визнані відповідачем і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 4228,04 грн.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 575, 589, 590, 1054, ЦК України, Законом України "Про іпотеку", ст.ст. 4, 12, 13, 76-81,141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, житловою площею 26,5 кв.м, загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві власності, на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 03150 м.Київ, вул.Ковпака, 29, МФО 300023, №0002, , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №935/6-323 від 21.11.2007 року, яка станом на 19.07.2017 року складається із заборгованості: за кредитом 99066,54 грн., за відсотками 154163,38 грн., розмір інфляційних витрат за кедитом 7632,20 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 21007,53 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стації оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації 346 323 (триста сорок шість тисяч триста двадцять три) гривні 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 03150 м.Київ, вул.Ковпака, 29, МФО 300023, №0002, , солідарно судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4228 (чотири тисячі двісті двадцять вісім)) грн. 04 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.