Справа № 723/2602/18
Провадження № 2/723/3130/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря Полішенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що станом на 15.04.1991 рік в домогосподарстві, що розташоване в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головній, 137, були зареєстровані та проживали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та її син: ОСОБА_2. Таким чином кожному із вказаних вище осіб належало право на ? частку будинковолодіння.

15.08.2002 року ОСОБА_5 склала заповіт, в якому заповіла позивачу свій

будинок в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, а земельний пай

заповіла відповідачу ОСОБА_3.

27.04.1995 року ОСОБА_4 помер.

18.10.2003 року ОСОБА_5 померла.

Після смерті батьків позивача відкрилась спадщина на 1/2 частину зазначеного

домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ. «А-І», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», воріт з хвірткою літ. «№1», огорожі літ. «№2», огорожі літ. «№3», колонки літ. «№4».

Позивач прийняла спадщину після смерті батьків.

Крім позивача, спадкоємцем за заповітом є відповідач ОСОБА_3, а спадкоємцем першої черги за законом є відповідач ОСОБА_2, однак вони на спадщину не претендують.

Позивач не може оформити за собою спадкове майно, оскільки батьки за життя не зареєстрували його у відповідних органах.

Просить визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головній, 137 та складається з: житлового будинку літ. «А-І», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», воріт з хвірткою літ. «№1», огорожі літ. «№2», огорожі літ. «№3», колонки літ. «№4», загальною вартістю 274 245 гривень.

Позивач в судове засідання не зявилась, її представник ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідачі в судове засідання не зявились надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу.

Дослідженими доказами встановлено, що станом на 15.04.1991 рік в домогосподарстві, що розташоване в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головній, 137, були зареєстровані та проживали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та її син: ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Банилово Підгірнівської сільської ради №2199 від 23.07.2018 року та витягом з погосподарської книги.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 розяснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право на 1/4 частину домоволодіння.

15.08.2002 року ОСОБА_5 склала заповіт, в якому заповіла позивачу свій

будинок в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, а земельний пай

заповіла відповідачу ОСОБА_3. Даний заповіт зареєстрований в Банилово-Підгірнівській сільській раді за №89, він не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідною відміткою на ньому.

27.04.1995 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №013529.

18.10.2003 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №101641.

Після смерті батьків позивача відкрилась спадщина на 1/2 частину зазначеного

домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ. «А-І», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», воріт з хвірткою літ. «№1», огорожі літ. «№2», огорожі літ. «№3», колонки літ. «№4».

Позивач прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується довідкою довідкою державного нотаріуса №70/02-14 від 13.04.2018 року.

Позивач прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується довідкою довідкою державного нотаріуса №67/02-14 від 11.04.2018 року.

Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_3, а спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_2, однак вони на спадщину не претендують, що підтверджується їхніми заявами.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270, 1273 ЦК України,

ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що розташоване в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головній, 137 та складається з: житлового будинку літ. «А-І», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», воріт з хвірткою літ. «№1», огорожі літ. «№2», огорожі літ. «№3», колонки літ. «№4», загальною вартістю 274 245 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ