РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/784/18

Провадження № 2/700/478/18

25 жовтня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільну справу №700/784/18 провадження №2/700/478/18 за позовом ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бужанської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 травня 2017 року у с.Бужанка, Лисянського району, Черкаської області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, с. Бужанка, вул. Кучерівська, 30, який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,30 га, яка перебуває у користуванні.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу. Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, під час вищевказаних дій йому було відмовлено , у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Бужанської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення у справі можливо винести при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2017 року у с.Бужанка, Лисянського району, Черкаської області померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть І - СР №300665 від 22.05.2017 року). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, с. Бужанка, вул. Кучерівська, 30, який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,30 га, яка перебуває у користуванні.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт від 20.06.2014 року, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу. Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна та про видачу йому свідоцтв про право на спадщину, однак постановю Лисянської державної нотаріальної контори від 07.02.2018 №167/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

За таких обставин, позивач як спадкоємець за заповітом, який фактично вступив в управління спадковим майном, вимушений звернутися до суду та просить визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб спадкоємцям).

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді справ даної категорії, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі с. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що за позивачем, слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 21.05.2017 року.

Керуючись ст.ст. 392, 1262, 1268, 1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259-260, 264 -266, 269 ЦПК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1 право власності за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, с. Бужанка, вул. Кучерівська, 30, та право користуватися присадибною земельною ділянкою площею 0,30 га, що залишилися після смерті ОСОБА_2, яка померла 21.05.2017 року(свідоцтво про смерть І - СР №300665 від 22.05.2017 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко