Справа № 357/7351/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, мотивуючи тим, що 30.06.2001 року між ним та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, який розірвано за рішенням суду 01.12.2009 року. Спільних дітей сторони не мають. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 позивач набув у власність АДРЕСА_1. Позивач вказує, що хоча зазначена квартира і придбана у період шлюбу із ОСОБА_3, однак за його особисті кошти, які він отримав від продажу квартири за адресою: м.Біла Церква, б-р.50р.перемоги, 12, кв.73, що належала йому на праві приватної власності. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати кв.№88 в буд.15 по вул. Ак. Линника в м. Біла Церква його особистою приватною власністю.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, що є аналогічними наведеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилась, про місце, час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі.

Судом встановлено, що 30.06.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, який розірвано за рішенням суду 01.12.2009 року, що підтверджується рішенням суду у справі №2-9149.

ОСОБА_1 27 липня 2005 року набув у власність АДРЕСА_2 за ціною 117 020,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4

Станом на 22.06.2018 року у вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5, що підтверджується Довідкою про місце реєстрації та склад сімї №459 від 22.06.2018 року виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області.

Встановлено, що 19 липня 2005 року ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_6 купив належну позивачу на праві приватної власності квартиру №73 по б-р.50р.Перемоги, 12 в м.Біла Церква Київської області за ціною 81 000,00 грн.. Вказана квартира належала продавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу 15.11.1999 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 отримавши за продаж кв. №73 по б-р.50р.Перемоги, 12 в м.Біла Церква Київської області 81 000,00 грн. додав 37 020,00 грн. отриманих від трудової діяльності власних заощаджень для купівлі за 117 020,00 грн. АДРЕСА_2.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Аналогічний висновок зроблено і у п.24 постанови пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Якщо один з члені подружжя доведе, що майно набуте ним у шлюбі було придбано за особисті, а не спільні кошти, то таке майно НЕ є спільною сумісною власністю подружжя, а є особистою власністю цього члена подружжя (ВСУ у справі № 6-1568цс16).

В даному випадку, позивач надав переконливі докази на підтвердження того, що спірну квартиру придбано ним за особисті кошти, а саме за кошти отримані від реалізації належної йому кв.№73 по б-р.50р.Перемоги, 12 в м.Біла Церква Київської області.

Відповідачка доводи позивача не спростувала, не навела обставини, які б спростовували посилання позивача, тому суд вважає. Що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягають понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1 546 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 57, 60 СК України, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1, іпн НОМЕР_1, квартиру , розташовану за адресою АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 18.09.2018 р.

СуддяОСОБА_8