Справа № 603/347/18
Провадження №2/603/193/2018
"30" жовтня 2018 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді: Іванчука В. М.
секретар судового засідання : Швець Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, а саме, житлом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.
За зазначеною адресою, окрім позивача зареєстрований, зокрема, відповідач ОСОБА_2, який протягом останніх пяти років не проживає у зазначеному будинку. Строк збереження даного жилого приміщення за відповідачем закінчився, а тому, просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування вищезазначеним житловим приміщенням.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ст.ст. 280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Згідно копії реєстраційного посвідчення, виданого Бережанським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, позивач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно копії будинкової книги №537 прописки громадян, що мешкають в будинку №55/11 по вул.Шевченка Монастириського району Тернопільської області та довідки №1340, виданої Монастириською міською радою від 31.05.2018 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначене підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 14.06.2018 року.
Відповідно до акту обстеження будинковолодіння від 31.05.2018 року, комісія в складі заступника міського голови ОСОБА_3, секретаря виконкому (керуючого справами) ОСОБА_4, реєстратора місця проживання виконкому мської ради ОСОБА_5, провела обстеження місця реєстрації ОСОБА_2 в АДРЕСА_2.
В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_2 в АДРЕСА_3, на даний час не проживає. Сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою протягом останніх пяти років.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї такими, що втратили право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, якщо він був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.
Стаття 71 ЖК України передбачає виключний порядок обставин, коли за тимчасово відсутніми громадянами зберігається право на користування житловим приміщенням.
Враховуючи наведені обставини справи, відповідач ОСОБА_2 може бути визнаний таким, що втратив право на користування вищевказаним житлом.
Керуючись ст.ст. 5-7, 12, 200, 265, 268 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., паспорт громадянина України серії МС 675951) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задоволити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_9