Справа № 357/6886/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право власності вона, її дочка ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. В даному будинку був зареєстрований бувший чоловік знайомої позивача - відповідач у справі ОСОБА_2, який ніколи постійно не проживав в зазначеній квартирі, не утримував і не утримує житло. Його реєстрація створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом, спричиняє додаткові витрати, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

3-я особа: ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач її дочка ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_2, по 1 / 3 частині, кожна. Наведене стверджується копією свідоцтва на право власності на житло за №41823, виданим 17.01.2008 р. комунальною службою приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням завідуючої комунальною службою приватизації державного житлового фонду міста від 17.01.2008 р. №1-2-2. (а/с 5).

Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім'ї № 1652 від 10.05.2018 року, в зазначеній квартирі зареєстровані пять осіб: співвласник ОСОБА_1, співвласник ОСОБА_3, неповнолітня ОСОБА_5, ОСОБА_6, та зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач по справі. (а.с.6).

Так, на підставі заяв позивача, комісією мешканців будинку ТОВ «Житлокомунгосп» було складено Акт від 21.05.2018 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в квартирі під № 16, 77 буд. 221 по вул. Гайок в м.Біла Церква, за підписом директора ТОВ «Житлокомунгосп» зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі № 18 по вул.Гайок в м.Біла Церква зареєстрований але не проживає з 2013 року і по теперішній час.

Позивач суду пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_2, бувший чоловік її куми, який попросив зареєструвати його в помешканні, але, фактично, в квартиру не вселявся і ніколи не проживав, а потім зник, його місце знаходження позивачу не відоме. Реєстрація відповідача в помешканні спричиняє незручності позивачу та членам її сімї, спричиняє додаткові витрати.

3-я особа: ОСОБА_3 суду пояснила, що позивач по справі її мама, з якою вони є співвласниками квартири АДРЕСА_3. В 2014 році в їхній квартирі був зареєстрований відповідач, який обікрав їх, а потім зник, його місце знаходження їм не відоме.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, яка проживає по сусідству з позивачем протягом 20 років, добре знайома з родиною ОСОБА_5, суду показала, що відповідач іноді навідувався в квартирі позивача, востаннє бачила його приблизно 5 років тому, де він наразі проживає, свідку не відомо.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до приписівст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідача можливо визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано.

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст. 317,391 ЦК України , ст.ст. 12, 13, 81, 158, 258- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_4.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_8