Справа № 629/3675/18
Номер провадження 2/629/1380/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 07 червня 2003 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сумісне життя з відповідачем не склалося оскільки вони мають різні погляди на життя, між ним втрачена довіра і взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісного нажитого майна не має. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею, а відповідач надаватиме матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку. В звязку з чим просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Також зазначила, що майнового спору між ними не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а відповідач надаватиме матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3. Крім цього просила не стягнути з відповідача на її користь судовий збір, сплачений нею при подачі позовної заяви до суду.

Відповідач в судове засідання не зявився, але раніше надсилав на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також зазначив, що спору про розподіл сумісного майна не має, сплата аліментів на утримання дитини вирішені в добровільному порядку, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем, не заперечує проти залишення за позивачем прізвища ОСОБА_3.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що сімя розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 364677, виданим 07.06.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 126. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ № 139173, виданим 31.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 137. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем, а відповідач надаватиме матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сімї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей».

Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має.

Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 206, 207, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Маковець) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 07 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 126.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Софіївка-1, Близнюківського району, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Близнюківським РВ УМВС України у Харківській області 20.01.2004 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 20.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії МК 000364, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 22.06.1995 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 33.

Суддя Н.А. Смірнова