Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 727/8006/16-ц

провадження № 61-19931св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник стягувача - ОСОБА_1,

суб'єкт оскарження - старший державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Ткач ВолодимирІванович,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 13 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Кулянди М. І., Одинака О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - Чернівецький МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області) Ткача В. І.

Скарга мотивована тим, що 04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткачем В. І. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 243/5797/14, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 02 грудня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2011 року, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 22 973,77 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 24 611,34 грн, комісії у розмірі 2 428,38 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 2 500,67 грн та судового збору у розмірі 530,14 грн.

Вказувала, що постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вона не скріплена мокрою печаткою установи та підписом керівника установи. Також виконавче провадження старшим державним виконавцем Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткачем В. І. було відкрито за виконавчим документом, строк пред'явлення якого до виконання сплив 15 квітня 2016 року. Крім того, заява стягувача, на підставі якої було відкрито виконавче провадження, була підписана невідомою особою, не скріплена мокрою печаткою ПАТ КБ «ПриватБанк» та в ній неправильно було зазначено найменування стягувача.

На підставі вказаного, ОСОБА_3 просила суд визнати дії старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткача В. І. протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткача В. І. про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року з виконання виконавчого листа № 243/5797/14, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 02 грудня 2015 року, про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2011 року у розмірі 22 973,77 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 24 611,34 грн, комісії у розмірі 2 428,38 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 2 500,67 грн та судового збору у розмірі 530,14 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2016 року у складі судді Смотрицького В. Г. у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження була прийнята старшим державним виконавцем Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткачем В. І. з дотриманням вимог закону. Виконавчий документ пред'явлено стягувачем у межах строку пред'явлення його до виконання, оскільки у періоди: з 02 лютого 2016 року до 15 серпня 2016 року; з 29 серпня 2016 року до 26 вересня 2016 року; виконавчий лист перебував на виконанні Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області. Отже, відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчого документа перервався та згідно з частиною другої цієї статті поновився на новий строк. Суд відхилив доводи скарги про невідповідність постанови про відкриття виконавчого провадження вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскілки оскаржувана постанова не є виконавчим документом. Також суд вважав, що недоліки поданої стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження не можуть бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 квітня 2017 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2016 року скасовано і постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дії старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткача В. І. протиправними.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткача В. І. про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року з виконання виконавчого листа № 243/5797/14, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 02 грудня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2011 року у розмірі 22 973,77 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 24 611,34 грн, комісії у розмірі 2 428,38 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 2 500,67 грн та судового збору у розмірі 530,14 грн.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що виконавчий документ ПАТ КБ «ПриватБанк» був поданий до Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій областіз пропуском строку пред'явлення його до виконання, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Висновок суду першої інстанції про переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання суперечить вимогам статей 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження».

У касаційній скарзі,поданій у травні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження та постанова старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Ткача В. І. про відкриття виконавчого провадження відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 немає. Виконавчий документ до Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій областібуло подано в межах строку пред'явлення його до виконання, встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження». Доводи заявника про невідповідність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження вимогам частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними, оскільки постанова державного виконавця не є виконавчим документом і на неї не розповсюджуються вимоги вказаної норми закону. Також необґрунтованим є твердження заявника, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження немає юридичної сили, оскільки не скріплена мокрою печаткою, так як вказана заява була подана представником стягувача, яка діє на підставі довіреності, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», та не має мокрої печатки підприємства.

Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У частині третій статті 400 ЦПК України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15 квітня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04 березня 2011 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 22 973,77 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 24 611,34 грн, комісії у розмірі 2 428,38 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 2 500,67 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 530,14 грн.

На виконання вказаного рішення суду, 02 грудня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було видано виконавчий лист № 243/5797/14. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 15 квітня 2016 року.

Постановою старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 04 жовтня 2016 року на підставі заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04 жовтня 2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 243/5797/14, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 02 грудня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2011 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 22 973,77 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 24 611,34 грн, комісії у розмірі 2 428,38 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 2 500,67 грн та судового збору у розмірі 530,14 грн.

Вважаючи, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, апеляційний суд скасував постанову старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 04 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Судом установлено, що вперше виконавчий лист № 243/5797/14, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці 02 грудня 2015 року, стягувачем до виконання було пред'явлено 02 лютого 2016 року.

Постановою старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 02 лютого 2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 червня 2016 року постанова старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 02 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження була скасована.

На виконання цього судового рішення, 15 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області прийнято постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 лютого 2016 року та відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

29 серпня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно подано для виконання до Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області виконавчий лист № 243/5797/14, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці 02 грудня 2015 року.

Постановою старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 29 серпня 2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2016 року постанова старшого державного виконавця Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 29 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження була скасована.

На виконання цього судового рішення, 26 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області прийнято постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 серпня 2016 року та відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження, яка є предметом оскарження у цій справі, була прийнята старшим державним виконавцем Чернівецького МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області на підставі заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04 жовтня 2016 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, ? з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до вимог частини першої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У пункті 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Згідно з вимогами статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 02 березня 2015 року, перервався та його перебіг поновився на новий строк.

Враховуючи те, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, а судове рішення є обов'язковим до виконання на всій території України, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання не було пропущено.

Висновок апеляційного суду щодо пропуску строку пред'явлення виконавчого листа не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання, а після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється; час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується

Отже, апеляційним судом безпідставно скасовано судове рішення місцевого суду, яке відповідає закону.

У частині третій статті 406 ЦПК України встановлено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, судове рішення апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню, а судове рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 13 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк