Ухвала

15 березня 2018 року

м. Київ

справа № 466/9291/14-ц

провадження № 61-1954зпв18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2015 року, рішення апеляційного суду Львівської області від 11 березня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2015 року, ухваленим у складі судді Глинської Д. Б., позов задоволено частково.

Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 283 148 доларів США та 8 272,62 доларів США штрафу за порушення умов кредитного договору.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 березня 2016 року, ухваленим колегією у складі суддів: Савуляка Р. В., Бермеса І. В. Мусіної Т. Г., рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором, яка складається з: 165 452,44 доларів США - заборгованості за кредитом, 117 696,02доларів США - заборгованості за процентами та 78 856,72 грн штрафу.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, постановленою колегією у складі суддів: Червинської М. Є., Завгородньої І. М., Коротуна В. М., Писаної Т. О., Попович О. В., рішення апеляційного суду Львівської області від 11 березня 2016 року залишено без змін.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2015 року, рішення апеляційного суду Львівської області від 11 березня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 256, 257, 264 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (пункт 1 частини першої статті 355 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час подання відповідної заяви).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Ухвалою судді Верховного Суду від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі та витребувано вказану справу з Шевченківського районного суду м. Львова.

Після надходження витребуваних матеріалів справи та завершення інших підготовчих дій суддя-доповідач виносить ухвалу про призначення справи до розгляду Верховним Судом України (частина друга статті 360-1 ЦПК України).

Завершивши підготовчі дії, суддя дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи заяви викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись підпунктом 1 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2015 року, рішення апеляційного суду Львівської області від 11 березня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко