Постанова

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 666/949/16-ц

провадження № 61-7660св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Прокуратура Херсонської області в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат»,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Склярської І. В., Майданіка В. В., Пузанової Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Прокуратура Херсонської області в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (далі - ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 березня 2008 року задоволено позов ОСОБА_6 до ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», визнано дійсними 10 договорів купівлі-продажу приміщень адміністративної будівлі загальною площею 4 549,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1, визнано право власності на це майно за ОСОБА_6, зобов'язано ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» передати зазначене нерухоме майно ОСОБА_6 за актом приймання-передачі, зобов'язано Херсонське державне бюро технічної інвентаризації зареєструвати за ОСОБА_6 право власності на зазначене нерухоме майно.

Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на вищезазначене нерухоме майно.

У подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 січня 2009 року визнано мирову угоду, укладену між приватним підприємством «Текстиль-Сервіс» (далі - ПП «Текстиль-Сервіс»), ОСОБА_6 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Таврійська перспектива» (далі - СТОВ «Таврійська перспектива»), за якою сторони визнали суму боргу 13 495 520,54 грн за угодою від 01 жовтня 2008 року, за ПП «Текстиль-Сервіс» визнано право власності на приміщення адміністративної будівлі площею 4 549,00 кв. м.

Реєстрацію права власності на підставі зазначеної ухвали проведено 30 квітня 2009 року.

Згідно з договором купівлі-продажу від 04 червня 2009 року, укладеним між ПП «Текстиль-Сервіс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Віго Драйв» (далі - ТОВ «Віго Драйв») останнє придбало у власність приміщення адміністративної будівлі.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 червня 2010 року задоволено позов ОСОБА_4 до ТОВ «Віго Драйв» та визнано за ним право власності на приміщення адміністративної будівлі.

Реєстрацію права власності на підставі зазначеного рішення проведено 29 серпня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 березня 2008 року скасовано і ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права власності відмовлено.

Прокуратура зазначала, що враховуючи норми статті 45 ЦПК України 2004 року, статтю 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність державної частки у статутному капіталі ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» - 76 %, а також те, що органом, уповноваженим державою реалізовувати право власності є Фонд державного майна України, а незаконне відчуження державного майна порушує державні інтереси і прокурору надано право на звернення до суду за їх захистом.

Оскільки відчуження державного майна відбулось поза волею власника - ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», посилаючись на положення статті 388 ЦК України, позивач просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» нежитлову будівлю, загальною площею 4 549,0 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на користь Прокуратури Херсонської області судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2017 року у складі судді Хайдарової І. О. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що є підстави для застосування положення статті 267 ЦК України. Прокурор не довів незаконність володіння відповідачем спірним майном, що є підставою для витребування майна відповідно до статті 387 ЦК України, про яку фактично зазначав прокурор, але посилався як на підставу позову статтю 388 ЦК України. Суд не встановив, що відповідач знав або міг знати про те, що майно вибуло з володіння комбінату поза його волею. Крім того, суд першої інстанції не знайшов підтвердження факту відсутності волі власника на розпорядження нерухомим майном та необізнаність про факт його вибуття.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Витребувано з володіння ОСОБА_4 на користь ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» нежитлову будівлю, загальною площею 4 549,0 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 15 967,46 грн на користь ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» та в сумі 15 967,46 грн на користь Прокуратури Херсонської області.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що рішення суду Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 березня 2008 року, на підставі якого за ОСОБА_6 було визнано право власності, скасовано рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року. Скасований судовий акт не породжує правових наслідків з моменту його ухвалення, отже, із скасуванням судового рішення право власності поновлюється за попереднім власником, захист якого полягає у витребуванні майна, право на яке настало у власника з 26 січня 2016 року. Підстави для застосування строку позовної давності до вимог про витребування майна відсутні.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що прокуратура пропустила строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Прокурор у цих правовідносинах не є позивачем, а є лише представником позивачів: Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», а тому суд не встановив моменту, з якого позивачам стало відомо про порушення їх прав. Обізнаність Фонду державного майна України слід розглядати через призму обізнаності його органів та інших осіб, до повноважень яких належав контроль у сфері відповідних правовідносин. Строк позовної давності для ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» необхідно рахувати з 2008 року - моменту підписання акта приймання-передачі майна.

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Прокуратури Херсонської області на касаційну скаргу, у якому зазначено про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування рішення суду апеляційної інстанції.

У березні 2018 року ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» подало відзив на касаційну скаргу та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Суд встановив, що ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на підставі рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18 листопада 2003 року належала нежитлова будівля, що розташована за адресою: пл. 50 років СРСР, буд. б/н, м. Херсон, загальною площею 4 549,2 кв. м.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 березня 2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 1, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 2, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 3, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 4, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 5, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 6, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 7, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 8, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 9, договір купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 10, які укладені між ОСОБА_6 та ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат»; визнано за ОСОБА_6 право власності на нерухоме майно, яке було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 1, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 2, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 3, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 4, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 5, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 6, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 7, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 8, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 9, договору купівлі-продажу від 06 березня 2008 року № 10, які укладені між ОСОБА_6 та ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме: 1) перший поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 514, 9 кв. м; 2) другий поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 499,3 кв. м; 3) третій поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 493,4 кв. м; 4) четвертий поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 512,4 кв. м; 5) п'ятий поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 511,8 кв. м; 6) шостий поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 509,5 кв. м; 7) сьомий поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 513,5 кв. м; 8) восьмий поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 510,5 кв. м; 9) дев'ятий поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 311,1 кв. м; 10) технічний поверх дев'ятиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 172,6 кв. м.

Зобов'язано ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» передати ОСОБА_6 протягом одного дня з моменту набрання рішенням законної силу за актом приймання-передачі нерухоме майно, а саме: об'єкти, які придбані за вищезазначеними договорами.

Зобов'язано Херсонське державне бюро технічної інвентаризації зареєструвати за ОСОБА_6 право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке було придбане на підставі вищевказаних договорів.

Зазначене рішення суду було виконано.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 січня 2009 року у справі за позовом ПП «Текстиль-Сервіс» до ОСОБА_6, третя особа: СТОВ «Таврійська перспектива», про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна визнано мирову угоду, укладену між ПП «Тестиль-Сервіс», ОСОБА_6 та СТОВ «Таврійська перспектива», за однією з умов якої за ПП «Тестиль-Сервіс» визнано право власності на адміністративну будівлю, загальною площею 4 549,0 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Віго Драйв» про визнання права власності, за ОСОБА_4 визнано право власності на адміністративну будівлю, загальною площею 4 549,0 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстровано в установленому законом порядку.

Із цього рішення вбачається, що 04 вересня 2009 року між ПП «Тестиль-Сервіс» та ТОВ «Віго Драйв» було укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі 27 квітня 2010 року за № 489.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 березня 2008 року скасовано і ухвалено нове, яким у задоволені позову ОСОБА_6 до ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» про визнання дійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, спонукання до укладення та підписання актів приймання-передачі об'єктів нерухомого майна відмовлено.

Установивши, що майно ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», яким є адміністративна будівля, загальною площею 4 549,0 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, а отже з урахуванням пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що майно (адміністративна будівля) слід вважати таким, що вибуло з володіння власника - ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» поза його волею.

Доводи касаційної скарги про те, що прокурор пропустив строк позовної давності, оскільки він у цій справі не є позивачем, а є лише представником позивачів, строк позовної давності для ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» необхідно рахувати з 2008 року - моменту підписання акта приймання-передачі майна, є необґрунтованими з наступних підстав.

Суд встановив, що майно вибуло з володіння ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» поза його волею на підставі судового рішення, в подальшому скасованого, а прокурор звернувся до суду протягом двох місяців після скасування зазначеного рішення суду, тобто строк позовної давності ним не пропущений.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року до закінчення касаційного провадження, слід поновити виконання (дію) цього судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання (дію) рішення Апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. С. Висоцька С. П. Штелик