Справа № 438/952/18
Провадження № 2-з/438/7/2018
У Х В А Л А

про забезпечення позову

18 вересня 2018 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

У провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця села Жупани Сколівського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, нерухоме майно, а саме: 1/2 частину нежитлового приміщення магазину, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 239, 6 кв.м., у межах суми боргу в розмірі 62839,24 грн., що становить еквівалент 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів), до набрання законної сили рішенням суду

Заява мотивована тим, що він, ОСОБА_1, звернувся до Бориславського міського суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей.

Так, згідно договору позики грошей від 27.04.2018року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Т.О. 27.04.2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №319; як позикодавець передав у власність позичальника ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 61902,91 грн. (шістдесят одна тисяча дев»ятсот дві гривні 91 копійка), що за офіційним курсом, встановленим Національним банком на день укладення цього договору, становить еквівалент 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів), які позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві в повному обсязі не пізніше 27 червня 2018року.

Однак, в обумовлений укладеним договором позики грошей строк, тобто не пізніше 27.06.2018 року, ОСОБА_2 суму позики не повернув. Внаслідок чого, вимушений був 28.06.2018 року вручити ОСОБА_2 лист-нагадування про необхідність повернення суми боргу згідно договору позики грошей від 27.04.2018року.

На сьогоднішній день позичальник ОСОБА_2 так і не повернув суму боргу згідно договору позики грошей, мотивуючи це тим, що дані грошові кошти йому необхідні для нотаріального оформлення відчуження належної йому частки в нежитловому приміщенні магазину, що знаходиться по АДРЕСА_1, і що суму боргу він поверне як тільки у нього буде така можливість.

З метою реалізації своїх намірів щодо відчуження належного на праві власності нерухомого майна, відповідач ОСОБА_2 розмістив на стовпах та стендах по м.Бориславу письмове оголошення про продаж 1/2 частини нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 239,6 кв.м.

Такі висловлювання та конкретні дії ОСОБА_2 зроблять неможливим або істотно ускладнять захист та відновлення права власності на грошові кошти, порушеного внаслідок безпідставного невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобов»язань за договором позики грошей від 27.04.2018року. Тому необхідно невідкладно вжити заходи забезпечення позову про стягнення боргу за договором позики грошей, який перебуває у провадженні Бориславського міського суду Львівської області, у виді накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно у межах суми боргу в розмірі 62839,24 грн., що становить еквівалент 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів).

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне заяву про забезпечення позову задоволити, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що знаходяться або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353, 354 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на належне ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Жупани Сколівського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, нерухоме майно, а саме: 1/2 частину нежитлового приміщення магазину, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 239, 6 кв.м., у межах суми боргу в розмірі 62839,24 грн., що становить еквівалент 2360,00 доларів США (дві тисячі триста шістдесят доларів США 00 центів), до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвала про забезпечення підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя А.Т. Слиш