Ухвала

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 520/1051/18

провадження № 61-45148ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання недійсним, за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2018 року відкрито провадження у цій справі.

У лютому 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_4

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у жовтні 2018 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З огляду на частину першу, другу статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки спір стосується квартири АДРЕСА_1 то невжиття заходів забезпечення позову, а саме: накладення арешту на цю квартиру, може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Доводи касаційної скарги про невідповідність заяви про забезпечення позову статті 151 ЦПК України, є безпідставними та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Інші доводи касаційної скарги по своїй суті є запереченнями проти позовної заявиОСОБА_5

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання недійсним, за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О. Лесько

С. П. Штелик