У Х В А Л А

02 січня 2018 року

м. Київ

справа № 467/478/17

провадження № 61-555 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майна,

ВСТАНОВИВ :

Скаржник ОСОБА_1 11 грудня 2017 року звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент подання такої скарги.

Зокрема, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та касаційне провадження не може бути відкрите, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 326 ЦПК України в редакції Закону України №3570-IV від 16 березня 2006 року до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту касаційної скарги та долучених до неї матеріалів слідує, що ОСОБА_1 оскаржується рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майна.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір. Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позові ОСОБА_2 заявлені вимоги майнового характеру - про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні подружжя.

У зустрічному позові заявлені вимоги майнового характеру -визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку майна й немайнового - про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на момент подання касаційної скарги, за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Отже при поданні касаційної скарги в частині оскарження судового рішення як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 120 % відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пунктах 11, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціни позову станом на день їх подання щодо вимог майнового характеру (про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності), неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі 2 304,0 гривень, а тому заявник касаційної скарги має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами, та у разі сплати судового збору не у повному розмірі, доплатити відповідну суму і надати оригінал квитанції про сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ:22030102.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент подання такої, а також відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою відкрито не було, до такої скарги мають бути застосовані вимоги ЦПК України редакції Закону, що діяв на момент подання скарги.

Суд також має звернути уваги скаржника на те, що під час визначення підстав касаційної скарги в частині доведення й обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права скаржник зобов'язаний врахувати визначені в законі межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені в чинній статті 400 ЦПК України. За вказаною нормою права під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись статтями 326, 328 ЦПК України в редакції Закону від 18 березня 2004 року, статтями 185, 393 ЦПК України в редакції Закону від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, СУД

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майна - залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 2 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний