Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

треті особи орган опіки та піклування Тернопільської міської ради Тернопільської області, служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради Тернопільської області

про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дочки.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та, обгрунтовуючи їх пояснила, що відповідач ОСОБА_3, який є батьком дитини, не виконує своїх обов»язків по вихованню дитини, не цікавиться її розвитком та станом здоров»я, не надає достатньої матеріальної допомоги, необхідної для її повноцінного розвитку. Крім того, пояснила, що батько дитини став провідувати її в Тернопільському дошкільному навчальному закладі № 37 та сплачувати аліменти лише після звернення позивача до суду із вказаним позовом. Позов просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позову не визнали, в судовому засіданні пояснили, що підстав, передбачених законом для позбавлення батьківських прав позивача, немає. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, провідує її за місцем відвідування дитиною Тернопільського дошкільного навчального закладу № 37. За місцем проживання дитини відвідувати не має можливості, оскільки дитина проживає разом із матір»ю, з якою у нього неприязні відносини. Періодично купляє дитині продукти харчування та інші речі.

Треті особи орган опіки та піклування Тернопільської міської ради Тернопільської області, служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради Тернопільської області у судове засідання не з»явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_6, який затверджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради Тернопільської області від 1 листопада 2017 року № 790.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

Відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про її народження серії І ИД № 217367, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 15 жовтня 2015 року.

Батько дитини ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мати дитини ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із малолітньою дитиною ОСОБА_6 у м.Тернополі по вул.Лучаківського, 5 а,кв.8.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 10 квітня 2017 року вбачається, що дитина проживає у належних житлових умовах із разом із матір»ю та бабою ОСОБА_7

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тернопільської міської ради Тернопільської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради Тернопільської області від 1 листопада 2017 року № 790, вказаний орган вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_6, оскільки він не займається вихованням дитини.

Підставою для складення цього висновку стали матеріали, що були враховані органом опіки та піклування, а саме пояснення матері про те, що батько не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров»я, не піклується про її духовний, моральний та фізичний розвиток, несплата батьком аліментів за період з 1 жовтня 2015 року по 31 серпня 2017 року, ненадання допомоги під час здійснення профілактичних оглядів та перебування у лікарні дитини, яка є інвалідом дитинства.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач 29 березня 2016 року, 8 червня 2016 року, 19 липня 2016 року, 16 вересня 2016 року, 25 листопада 2016 року, 24 квітня 2017 року, 17 червня 2017 року, 11 липня 2017 року, 22 серпня 2017 року сплачував на користь позивача аліменти, що підтверджується копіями чеків, долучених до справи. Однак, ці дані органом опіки та піклування враховані не були.

Відповідно до довідки Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26 січня 2018 року № 642 заборгованості із сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 у ОСОБА_3 немає.

Згідно із інформацією Тернопільського дошкільного навчального закладу № 37 від 7 вересня 2017 року батько дитини ОСОБА_6 приходить провідувати дитину в дитячий заклад, приносить їй гостинці, спілкується з нею, гуляє на прогулянці, цікавиться успішністю та розвитком дитини.

Зі змісту пояснень відповідача вбачаться, що через конфлікт із матір»ю він не може відвідувати дитину за її місцем проживання, а через відсутність повної інформації про стан здоров»я дитини, яку мати дитини йому не надає, а також з огляду на її вік та прив»язаність до матері не може виконувати інші обов»язки по вихованню дитини.

Умови життя батька, його ставлення до дитини та інші обставини невиконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов»язків органом опіки та піклування не перевірялись.

За таких обставин суд вважає, що висновок органу опіки про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є недостатньо обгрунтованим, а тому не приймає його до уваги під час розгляду вказаного спору.

Крім того, суд критично оцінює долучені позивачем акти від 1 квітня 2017 року, від 2 жовтня 2017 року, від 31 грудня 2017 року, від 11 квітня 2018 року про невідвідування ОСОБА_3 своєї дочки за її місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 а,кв.8, оскільки, на думку суду, ці акти не в повній мірі обгрунтовують вимоги про ухилення відповідача від виконання обов"язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.1,2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

За наведених обставин, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини, необхідність забезпечення умов для її нормального виховання та розвитку, рівність прав та обов"язків батьків щодо дитини, суд вважає, що достатніх доказів, які б підтверджували ухилення відповідача від виконання обов»язків по вихованню дитини, позивачем не подано, а тому приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід відмовити.

Керуючись ст.76-80, 263-265 ЦПК України, ст.141, 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи орган опіки та піклування Тернопільської міської ради Тернопільської області, служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 5 листопада 2018 року.

Суддя