АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1557/18
Категорія: 59 Головуючий по 1 інстанції Мельник І.О. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідач - Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області;

треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7;

особа, що подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_7 ОСОБА_8;

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2018 року, ухваленого в складі судді Мельник І.О. у справі за позовом ОСОБА_5 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування арешту накладеного постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 листопада 2016 року, - :

в с т а н о в и в :

В квітні 2018 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про скасування арешту накладеного постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 листопада 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 29 вересня 2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 2523-ЧД.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір № 2523-ЧД від 29 вересня 2008 року.

Відповідно до п. 1 Іпотечного договору в заставу банку було передано нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 25.5 кв.м.

Зобов'язання за вказаними договорами, 05 січня 2018 року банком було продано з аукціонних торгів ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал».

17 січня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 2523-ЧД від 29 вересня 2008 року та іпотечним договором № 2523-ЧД від 29 вересня 2008 року. Таким чином, з 17 січня 2018 року кредитором позичальника та його іпотекодержателем став ОСОБА_5

Вказує, що кредитний договір № 2523-ЧД від 29 вересня 2008 року та похідний від нього іпотечний договір є чинними, а зобов'язання за ним не виконано, заборгованість в повному обсязі не сплачено. У зв'язку з проведенням переговорного процесу між кредитором та ОСОБА_6, щодо добровільного вирішення питання закриття простроченого кредиту за рахунок реалізації іпотечного майна, встановлено наявність арешту на предметі іпотеки.

Згідно Інформаційної довідки № 117966420 від 22 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вказано, що на все нерухоме майно ОСОБА_6 накладено арешт, згідно постанови Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ Черкаської області від 11 листопада 2016 року по ВП за № 52875041.

Таким чином, наявний арешт, який накладений на все нерухоме майно іпотекодавця - ОСОБА_6 заважає, як іпотекодавцю так і ОСОБА_5 - пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або в інший спосіб.

Тому просив скасувати арешт, що накладений постановою Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 11 листопада 2016 року по ВП за № 52875041 в частині нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, загальною площею 25,5 кв.м. та належить ОСОБА_6

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2018 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ОСОБА_7

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2018 року позов ОСОБА_5 задоволено. Ухвалено скасувати арешт, який накладений постановою Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 11 листопада 2016 року по ВП за № 52875041 в частині нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, загальною площею 25,5 кв.м. та належить ОСОБА_6

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вказував, що судом першої інстанції не було взято до уваги Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5. Також, вказував, що судом не враховано того, що власником майна є ОСОБА_6, а ОСОБА_5 є неналежним позивачем, а Придніпровський ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області неналежним відповідачем по справі.

04 вересня 2018 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_9 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_7 ОСОБА_8, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2018 року залишити без змін.

Вказував, що апеляційна скарга є необґрунтованою та складена внаслідок невірного розуміння норм чинного законодавства. Зазначає, що відносини між учасниками справи склалися з підстав іпотечного договору від 29 вересня 2005 року. Вказує, що ОСОБА_5 не є стороною виконавчого провадження, а тим більше власником майна, а тому він не мав можливості звертатися в суд із скаргою на дії державного виконавця. Засобом захисту його порушеного права є позовне провадження згідно норми ст. 16 ЦК України.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наявний арешт, який накладений на все нерухоме майно іпотекодавця - ОСОБА_6, перешкоджає як іпотекодавцю, так і ОСОБА_5 - пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або в інший спосіб. Також, вказав, що заявлений позов має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, оскільки арешт був накладений в порядку виконання вироку суду, а саме в його частині про задоволення цивільного позову, який був розглянутий судом в порядку ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 2523-ЧД.

Відповідно до 2.1. Договору банк надав позичальнику кредит в сумі 85 000.00 дол. США з оплатою по процентній ставці 13.5% річних. В свою чергу позичальник зобовязувався здійснювати щомісячне погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами в розмірі 354, 17 дол. США в термін до 28 вересня 2028 року та сплатити за його користування відсотки разом з комісійною винагородою.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір № 2523-ЧД від 29 вересня 2008 року. Відповідно до п. 1 Іпотечного договору в заставу банку було передано нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 25.5 кв.м.

Зобов'язання за вищевказаними договорами 05 січня 2018 року банком було продано з аукціонних торгів ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал».

З Інформаційної довідки № 117966420 від 22 березня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на все нерухоме майно іпотекодавця - ОСОБА_6 було накладено арешт.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2016 року визнано ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробувальним терміном на два роки, зобов'язавши ОСОБА_6 у відповідності до статті 76 КК України періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції по місцю проживання для реєстрації, не змінювати без відому цих органів місце постійного проживання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 250 000,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 80 993,29 грн., а всього 330 993 грн. 29 коп.

Відповідно до постанови Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 11 листопада 2016 року по виконавчому провадженню за № 52875041 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_6

17 січня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2523-ЧД від 29 вересня 2008 року та іпотечним договором № 2523-ЧД від 29 вересня 2008 року, у звязку з чим з 17 січня 2018 кредитором позичальника та його іпотекодержателем став ОСОБА_5

Звертаючись в суд з позовом, ОСОБА_5 просить скасувати арешт, що накладений постановою Придніпровського ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 листопада 2016 року, при цьому крім іншого посилався на норму статті 448 ЦПК України, яка передбачає подання стороною виконавчого провадження скарги на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, норми статей 15, 16 ЦК України, які передбачають право та способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до положень Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов»язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом УП ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Оскільки арешт, який був накладений на все нерухоме майно ОСОБА_6 відповідно до постанови Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 11 листопада 2016 року по виконавчому провадженню за № 52875041, здійснювався на виконання вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2016 року, тобто такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що питання щодо скасування постанови про накладення арешту підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження представника ОСОБА_5 викладені у відзиві про неможливість вирішення даного питання в порядку передбаченому п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, так як порядок розгляду позовів про зняття арешту з майна та спосіб оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця та іншої посадової особи державної виконавчої служби регулюється відповідно положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та нормами ЦПК України на які позивач і посилається при зверненні в суд з даним позовом, оскільки при зверненні в суд позивач ставить питання саме про скасування арешту накладеного на майно.

Посилання у відзиві на апеляційну скаргу про те, що способом захисту порушеного права ОСОБА_5 є позовне провадження згідно норми ст. 16 ЦК України, що полягає у визнанні незаконним рішення органу державної влади, то така вимога позивачем заявлена не була.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити частково, скасувавши рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2018 року, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування арешту скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування арешту накладеного постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11 листопада 2016 року закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2018 року.