Справа № 333/4550/18
Провадження № 2/333/2395/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 31293,47грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 19.09.2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Однак відповідач порушує умови кредитного договору, в звязку з чим станом на 24.06.2018 року утворилась заборгованість у сумі 31293,47 грн. (тридцять одну тисячу двісті девяносто три гривні 47 коп.), яка складається з: 338,84 грн. заборгованість за тілом кредиту; 19649,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 9338,57 грн. пені, 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1466,36 грн. - штраф (процентна складова), тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2018 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся, надав заяву в якому просить розглянути справу за його відсутності.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення суми заборгованості по тілу кредиту, процентам за користування кредитними коштами, пені і пояснив що порушення умов договору з його боку сталося через наявність у нього матеріальних труднощів, зокрема, недостатністю коштів на погашення кредиту.

Вислухав пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.

Судом встановлено, що 19.09.2010 року Відповідач підписав анкету-заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в КБ «Приватбанк» (а.с. 10), на підставі якої він отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З Анкети-заяви позичальника вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору №б/н від 19.09.2010 року, в звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті тіла кредиту у розмірі 338,84 грн. та по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19649,70 грн., заборгованість за пенею у розмірі 9338,57 грн., в загальній сумі 29327,11 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Під час вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд приходить до наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафів.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при предявленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн., в звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме:1651,29 грн.

Керуючись ст.ст. 610,611,612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054,1056-1 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (, р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2010 року у розмірі 29327,11 грн. (двадцять девять тисяч триста двадцять сім гривень 11 коп.), яка складається з: 338,84 грн. заборгованість за кредитом, 19649,70 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9338,57 грн. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (, р/р 3111, МФО 305299) витрати на оплату судового збору в розмірі 1651,29 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 05.11.2018 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова