Провадження № 2/161/4338/18
У Х В А Л А

02 листопада 2018 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присюжнюк Л.М., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, 14.01.2007р.н., з 450,00грн. до 1 500,00грн., але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2012р., яким було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, 14.01.2007р.н., в твердій сумі в розмірі 450,00грн. щомісячно, починаючи з 20.04.2012р.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок стягнення аліментів.

Зокрема, згідно ч. 1, 3 вищевказаної статті порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частина 2 ст. 182 СК України в редакції, яка діє з 08.07.2017, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, внесення змін до Сімейного кодексу України в частині визначення мінімального розміру аліментів, не є підставою для зміни розміру аліментів в судовому порядку в розумінні ст. 192 СК України, оскільки зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитини не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В таких випадках питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились, в тому числі, якщо законом визначений обовязків досудовий порядок урегулювання спору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що питання щодо стягнення аліментів у судовому порядку вже вирішувалося, про що є судове рішення, яке перебуває на виконанні у ДВС, але позивачем в позовній заяві не зазначено чи зверталася вона із заявою до державного виконавця щодо перерахунку розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, якщо так, то до позовної заяви не додано доказів того, що їй було відмовлено у перерахунку аліментів, якщо ні, то по якій причині.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Суд також вважає за необхідне розяснити позивачу вимоги ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, а саме - якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Варто відзначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст.6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють розгляд позовної заяви судом по суті, а тому враховуючи вищевикладене позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, який обчислювати з дня вручення йому копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивача за адресою, вказаною ним в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, позовна заява вважається неподаною і повертається. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.

Волинської області