Справа № 752/9741/18
Провадження № 2/752/4524/18
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

17.09.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що вона є законним власником вказаної квартири. В ньому зареєстрований відповідач - її чоловік, який в квартирі з січня 2012 року не проживає. Вона змушена сплачувати комунальні платежі за відповідача, який вже тривалий час не мешкає в квартирі, що порушує її права, за захистом яких вона звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з»явилась. Падала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити в поновму обсязі з викладених в ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотаннями та відзивом на позов до суду не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 16.08.2013 року, ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1 Право власності позивача зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.7-8, 9-10).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.08.2005 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Кижєва з державним Центром розвитку сім»ї, було розірвано (а.с.11-14).

На даний час в спірній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин КНР.

Однак, відповідач ОСОБА_2 фактично в житловому приміщенні - АДРЕСА_1, - не мешкає, що підтверджується відповідними актами від 02.01.2017 року, 16.01.2017 року, 02.03.2018 року, 04.05.2018 року (а.с.15-18).

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Статтею 47 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

До цих правовідносин належить застосовувати ч. 2 ст. 405 ЦК України, якою передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою.

Враховуючи викладене, а також те, що на даний час позивач є законним власником АДРЕСА_1, а зареєстрований в цій квартирі відповідач фактично в ній не проживає, шлюб між сторонами розірвано в 2014 році, суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 141, 263, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 317, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Китайської Народної Республіки, - таким, що втратив право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Н.П. Чередніченко