Справа № 476/294/18
Провадження № 2/476/150/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.2018 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.
за участю секретаря Козаченко Л.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
26.04.2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що 12.04.2018 року набула у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 Проте, після укладення договору купівлі-продажу квартири з'ясувалося, що за вказаною адресою також зареєстрована відповідачка ОСОБА_3, яка є членом сім'ї колишніх власників житла та фактично не проживає в житловому приміщенні з 2014 року.
Посилаючись на те, що реєстрація відповідачки за вказаною адресою позбавляє її можливості володіти, користуватися та розпоряджатися її власністю на власний розсуд, просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
В судове засідання позивачка не з'явлася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. На заочний розгляд справи згодна.
В судове засідання відповідачка не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, у визначений строк відзив до суду не направила, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивачки, свідка, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 12.04.2018 року позивачка набула у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 5-7).
З матеріалів справи слідує, що у вищевказаній квартирі зареєстрована також відповідачка ОСОБА_3 (а. с. 8-9), яка є членом сім'ї колишніх власників житла.
Проте, як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідка ОСОБА_5 та вбачається з актів обстеження щодо фактичного проживання від 24.03.2018 року та 17.04.2018 року, відповідачка фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2014 року (а. с. 10-11).
Так, відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Суд вважає, що з припиненням права власності колишніх власників на спірну квартиру припинилось похідне право відповідачки на проживання у вищевказаному житлі.
Таким чином, враховуючи те, що позивачка є новим власником житла за адресою: АДРЕСА_1, відповідачка не є членом сім'ї позивачки, за вказаною адресою фактично не проживає, а також те, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє позивачку права користуватися належним чином своїм нерухомим майном, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 21.09.2018 року.

Суддя Н.В. Чернякова