УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

20 грудня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Скрипник Р. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Диканька подання старшого державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 особу - підприємця ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /далі - Диканський РВ ДВС/ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України божника.

В обґрунтування вказаного подання зазначає, що на примусовому виконанні в Диканському РВ ДВС перебуває виконавче провадження 50240648 з примусового виконання судового наказу № 917/2293/15, виданого 25.01.2016 року Господарським судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 /далі - ФОП ОСОБА_2С./ на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості в загальній сумі 50531грн. 96 коп..

Посилаючись на те, що станом на 01.12.2018 року боржником ФОП ОСОБА_2 заборгованість повністю не погашено, сума якої становить 17 864 грн. 98 коп., а в межах своїх повноважень, ним, на його думку, вжито всіх необхідних заходів для виконання боржником рішення Господарського суду Полтавської області, старший державний виконавець Диканського РВ ДВС ОСОБА_3 просить суд встановити обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ФОП ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Від державного виконавця Диканського РВ ДВС надійшло до суду клопотання про підтримання подання та розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, за невиконання нею судового рішення на строк до повного виконання такого.

Відповідно до ч. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець вправі у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань за рішенням.

Пунктом 2 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень чітко визначені вимоги до такого подання. Зокрема, у ньому повинні міститися відомості щодо дати відкриття провадження, інформацію про перетинання боржником державного кордону України, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

В судовому засіданні встановлено, що до матеріалів подання державним виконавцем Диканського РВ ДВС ОСОБА_3 додано лише копію постанови Наказу Господарського суду Полтавської області про примусове виконання рішення, та копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, окрім вказаного, не додано інших доказів про вжиття державним виконавцем достатніх заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого провадження та строками його добровільного виконання, запитів до фінансових установ про наявність у останнього відкритих рахунків, документів про неявку без поважних причин боржника за викликом держвиконавця, який він отримав, однак безпричинно не з'явився, приховування боржником свого майнового майна з метою ухилення від виконання рішення.

Хоча зі змісту самого подання старшого державного виконавця вбачається, що ним направлявся запит до Територіального сервісного центру № 5341 у Полтавській області, згідно якого транспортних засобів, зареєстровані за ОСОБА_2 відсутні.

Окрім цього, в поданні зазначено, постановою державного виконавця накладено арешт на належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,0499 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, старшим державним виконавцем, на підтвердження вчинення таких дій, жодних документів до подання долучено не було.

Також суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість та намір виїхати за межі України.

Окрім цього, боржник повинен був викликатися до відповідного державного виконавця для проведення з ним відповідних дій та відібрання пояснень стосовного його майнового стану, а також встановлення інших необхідних даних для погашення заборгованості. Однак, відомості про проведення таких дій у матеріалах подання відсутні, хоча лише після вказаної сукупності проведених виконавчих дій можливо зробити висновок про наявність факту ухилення боржника ФОП ОСОБА_2 від його обов'язку виконання рішення. Однак, докази, на підтвердження проведених вказаних виконавчих дій, державним виконавцем до суду надані не були, що в свою чергу вказує на відсутність достатніх фактів для висновку щодо ухилення цим боржником свого обов'язку по погашенню заборгованості.

В той же час зміст подання, з яким звернувся до суду державний виконавець Диканського РВ ДВС, не містить підтвердження фактів реального ухилення боржника ФОП ОСОБА_2 від виконання свого зобов'язання.

Слід зазначити, що ухилення боржника від виконання зобов'язання є такі дії чи бездіяльність особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним обов'язків по виконанню рішення або у вчиненні дій, які ускладнюють його виконання.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього відповідним рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, саме державний виконавець сукупністю доказів і відповідних документів у матеріалах подання повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі оскільки, особа, яка має невиконанні зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Враховуючи вище викладене, а також те, що старшим державним виконавцем Диканського РВ ДВС не доведено факт свідомого ухилення боржником ФОП ОСОБА_2 від покладеного на неї обов'язку по виконанню рішення, наявність лише самого зобов'язання не може бути підставою для обмеження останньої у праві виїзду за межі України, оскільки захід примусового виконання рішень, який просить застосувати останній, є найсуворішим, так як обмежує особу у свободі вільного пересування, яка гарантується Конституцією України, а тому застосування такого обмеження до боржника держвиконавцем повинно бути переконливо обґрунтованим з відповідною сукупністю доказів на підтвердження такого заходу, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження боржника ФОП ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є безпідставним і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити за безпідставністю у задоволенні подання старшого державного виконавця Диканського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: