Справа №597/855/18
Провадження №2/597/295/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка в позовній заяві та разом із своїм представником в судовому засіданні просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1, покликаючись на те, що відповідачі без поважної причини більше року не проживають за місцем реєстрації, не сплачують комунальних платежів, не несуть витрат по утриманні житлового приміщення, створюють позивачці незручності, порушують її права як власника, створюються перешкоди у відчуженні.

У зв'язку з цим, позивачка та її представник просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, належним позивачці.

Ухвалою суду 31.07.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачам надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачі відзиву на даний позов у визначений судом строк не подали, в судове засідання не з'явились і не повідомили суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України повідомлення про їх виклик в судове засідання.

Суд вважає, що відповідачі не з'явились в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без їх участі, так, як проти цього не заперечує позивачка та її представник.

Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею будинковолодіння, що за адресою АДРЕСА_1.

Вищевказане стверджується реєстраційними посвідченнями від 03.12.2001 року, зареєстрованими за №448 в книзі №4, свідоцтвом про переміну прізвища, серії НОМЕР_1 від 26.08.2003 року.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у вищевказаному будинковолодінні з 20.09.2004 року та з 02.03.2010 року відповідно, як члени сім'ї позивачки - невістка та внучка.

Згідно актів складених комісією Заліщицької міської ради 29.12.2017 року, 11.01.2018 року, 09.02.2018 року, 13.03.2018 року, 07.04.2018 року, 07.05.2018 року відповідачі зареєстровані в будинку АДРЕСА_1, однак під час проведення обстеження будинку не були присутні в ньому, факт проживання не встановлено.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід'ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є в тому числі і право проживання в ньому.

Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).

З наданих позивачкою доказів, пояснень допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 встановлено, що відповідачі дійсно більше трьох років не проживають у будинковолодінні, належному позивачці, вони втратили статус члена сім'ї позивачки, тому даний позов слід задоволити та визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.71, 72, 156 ЖК УРСР, ст.ст.16, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідачів, яка може бути подана протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачами протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.09.2018 року.

Суддя

С. В. Дудяк