АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1142/18 Справа № 205/3532/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючої судді - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 травня 2015 року, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: АДРЕСА_1, яка проводилась 11 березня 2014 року представниками енергопостачальника було виявлено самовільне підключення після відключення поза приладом обліку шляхом підключення ввідних і загрузочних проводів, лічильник у відключеному стані, електроенергія споживається, проте приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток, у зв'язку із чим, представниками позивача був складений акт Н про порушення за № 101371 від 11.03.2014 року. У зв'язку з чим, просив стягнути з відповідача на свою користь суму вартості недорахованої електричної енергії в розмірі 9904,44 гривень та судові витрати по справі (а.с.2-4).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - відмовлено (а.с.26-28).

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі (а.с.34-36).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а саме нехтував вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Також зазначив, що ОСОБА_4, відповідно до довідки зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.19), а отже є споживачем електричної енергії.

Крім того, зазначив, що місцевий суд обґрунтував своє рішення на припущеннях, а саме, що особовий рахунок відкрито на ОСОБА_5 і враховуючи це, можна зробити висновок, що співвласником домоволодіння є ще одна особа.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 11 березня 2014 року було складено акт Н про порушення за № 101371, згідно якого було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: виявлено самовільне підключення після відключення поза приладом обліку шляхом підключення ввідних і загрузочних проводів, лічильник у відключеному стані, електроенергія споживається, проте приладом обліку не враховується (а.с.5).

Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків по акту Н № 101371 від 11.03.2014, сума заподіяної відповідачем шкоди становить 9904,44 грн. (а.с.6).

Особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою: м. АДРЕСА_1, відкрито на ОСОБА_5 (а.с.12).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що співвласником домоволодіння є ОСОБА_5, а отже, і споживачем електричної енергії. А ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» не надано доказів у підтвердження з ким саме укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів та за якою саме адресою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст.714 ЦК України, ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (далі - ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 122 від 8 лютого 2006 року.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Відповідно до ПКЕЕН об'єктом споживання визначено житловий будинок, що належить споживачу на праві власності або користуванні, а самовільним підключенням - споживання електричної енергії без укладання з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Пунктом 3 ПКЕЕН передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Виходячи з вищевикладеного, із урахуванням вимог ст. 10, 60 ЦПК України (чинного на час постановлення рішення), представник позивача ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» зобов'язаний був довести, надавши суду належні та допустимі докази, відповідно до положень ст. 58, 59 ЦПК України (чинного на час постановлення рішення), що відповідач ОСОБА_4 є споживачем послуг з енергопостачання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вчинив порушення правил ПКЕЕН, яке було зафіксовано в актах.

Однак доказів того, що між сторонами було укладено договір на користування електричною енергією, який було підписано саме ОСОБА_4 і відповідач є споживачем послуг, які надає позивач, в розумінні Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕН, ані суду першої, ані апеляційної інстанцій ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт про порушення був складений у присутності ОСОБА_4 та підписаний ним без жодних зауважень, тому саме він має відповідати за збитки, які нанесені енергопостачальнику, колегія суддів не може взяти до уваги оскільки положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕН передбачено, що саме споживач з яким укладено договір на енергопостачання несе відповідальність за порушення умов такого договору та правил користування електричною енергією, а не особа яка в ньому зареєстрована. Відповідно загальної карточки вбачається, що споживачем послуг з енергопостачання у спірному будинку, які надає позивач, є ОСОБА_5 (а.с.12).

Посилання позивача на неврахування судом того факту, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, а отже користується і є споживачем послуг, а також, що рішення суду ґрунтується на припущеннях, щодо встановлення власника будинку, колегією суддів, відхиляться оскільки, відповідно до ПКЕЕН об'єктом споживання визначено житловий будинок, що належить споживачу на праві власності або користуванні, тобто чинним законодавством передбачена можливість укладення договору з особою, яка не є власником будинку, а лише має право користування ним. ОСОБА_4 який є споживачем послуг позивача має право на користування даним житлом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права в ході розгляду справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення заявником норм процесуального і матеріального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до норм діючого законодавства.

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: