Справа №359/264/18
Провадження №2/359/1075/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 16 серпня 2017 року у неї народився син ОСОБА_3 Батьком дитини записаний ОСОБА_2 Сторони припинили проживати однією сімєю, дитина залишилась проживати з матірю в квартирі АДРЕСА_1. Відповідач проживає окремо від них та належним чином не приймає участь в утриманні сина ОСОБА_3 Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 2000 гривень. Водночас, він категорично заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в більшому розмірі.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 16 серпня 2017 року народився ОСОБА_3 Його батьком записаний ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1 Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії І-БК №563881 від 19 серпня 2017 року (а.с.2).

У судовому засіданні сторони визнали, що вони припинили проживати однією сімєю. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не потребує доказування.

З копії довідки Щасливської сільської ради №25 від 10 січня 2018 року (а.с.5) вбачається, що дитина залишилась проживати з матірю в квартирі АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на отримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.182 та ч.1, ч.3 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а також враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечен-ня гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що ОСОБА_2 не надав жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні дитини.

Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні також докази, з яких вбачається, що ОСОБА_2 має поганий стан здоровя, а також на його утриманні перебувають інші діти та непрацездатні батьки.

З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір є достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини.

З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в більшому розмірі відсутні.

Відповідно до ч.6 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Встановлено, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору. Предявлений нею позов фактично задоволений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в квартирі №3 по вул. Менжинського (ОСОБА_4), 3 в м. Фастів, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 січня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 16 серпня 2035 року.

У задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини в більшому розмірі ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду звернути до негайного виконання в межах стягнення аліментів за 1 місяць.

Рішення суду складено в повному обсязі 1 червня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5