Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/5246/14 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/2367/18 Дмитрієва М.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Полякова О.З.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області, Управління опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області, Управління опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що між АКБ «Правекс-Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2826-019/06Р від 20 жовтня 2006 року.

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АКБ «Правекс-Банк» перейменований у Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк», який є правонаступником АКБ «Правекс-Банк», про що свідчить статут Банку, зареєстрований 19.09.2009 року Печерською районною державною адміністрацією міста Києва.

Відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_3 кредит у іноземній валюті на загальну суму 47000 доларів США у строк з 20 жовтня 2006 року до 20 жовтня 2027 року зі сплатою 12% річних, а ОСОБА_3 зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно із умовами даного договору у повному обсязі.

Відповідно до п.п. 4.1.,4.2. Кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом щомісячно до «10» числа наступного місяця рівними частинами у сумі 187 доларів США.

20.10.2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 2826-019/06Р відповідно до якого ОСОБА_3 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

У забезпечення за виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_3 між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 2826-019/06Р від 20 жовтня 2006 року договору, відповідно до якого, ОСОБА_4 зобов'язалась нести солідарну відповідальність з ОСОБА_3

Вказує, що зобов'язання боржниками не виконуються належним чином, своєчасно кредит та відсотки за користування ними не сплачуються.

У зв'язку із чим станом на 31.10.2013 року за боржниками утворилась заборгованість у розмірі 63479 доларів США 94 центи, з яких: заборгованість за кредитом - 42 325 доларів США 00 центів, що еквівалентно 338 176,75 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 3589 доларів США 00 центів, що еквівалентно 28676,11 грн.; відсотки за користування кредитом - 15510 доларів США 93 центи, що еквівалентно 123 932,41 гривень; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 2055 доларів США 00 центи, що еквівалентно 16419,45 гривень, що у гривневому еквіваленті станом на 31 жовтня 2013 року за курсом НБУ становить 507 204 грн. 72 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 507 204, 72 грн. на користь ПАТ КБ «Правекс-банк» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмету іпотеки, визначеною на підставі оцінки, проведеної експертом відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність; виселити та зняти з реєстрації ОСОБА_3, разом із неповнолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та іншими мешканцями, що зареєстровані у квартирі квартиру АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Комунасрького районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості, що утворилася за кредитним договором № 2826-019/06Р від 20.10.2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», та ОСОБА_3, станом на 31.10.2013 року у розмірі 63479,94 доларів США, що еквівалентно 507204,72 грн. звернуто стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмету іпотеки, визначеною на підставі оцінки, проведеної експертом відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність. В порядку ст. 217 ЦПК України рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочено виконанням на час дії Закону України від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судовий збір в розмірі 3654 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому була позбавлена подати заяву про застосування строків позовної давності. Просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позову.

На вказану апеляційну скаргу ПАТ КБ «Правекс-Банк» подало відзив у якому зазначало, що суд першої інстанції прийняв всі можливі заходи щодо повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, дослідив всі обставини справи у тому числі і щодо строку позовної давності та ухвалив рішення відповідно до вимог закону, тому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Так, судом встановлено, що в жовтні 2006 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2826-019/06Р від 20 жовтня 2006 року. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав ОСОБА_3 кредит у іноземній валюті на загальну суму 47000 доларів США у строк з 20 жовтня 2006 року до 20 жовтня 2027 року зі сплатою 12% річних, а ОСОБА_3 зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно із умовами даного договору у повному обсязі.

Також, 20 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 2826-019/06Р відповідно до якого ОСОБА_3 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Доказів про виконання свого обов'язку по сплаті заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано.

У зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Так, посилання відповідача в апеляційній скарзі на неповідомлення її судом про розгляд справи та, як наслідок, неможливість забезпечення належного захисту її прав є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового відправлення судових повісток ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 56, 64, 85, 100).

Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з викладеного, відповідач була обізнана про розгляд справи, неодноразово повідомлялася про дати слухання справи, була присутня в судових засіданнях, а тому ОСОБА_3 не була позбавлена права подати ані заяву про застосування позовної давності, ані будь-який інший доказ.

Що стосується безпосередньо клопотання відповідача про застосування позовної давності, слід зазначити наступне, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини 2 статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

Згідно п. 4.4 Кредитного договору, про припинення строку користування кредитом, Банк має письмово повідомити позичальника, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків та пені. Зазначеної вимоги Банком позичальнику направлено не було.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 24 вересня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: