Справа № 446/77/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 м. Камянка-Бузька

Камянка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді Котормус Т.І.

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 466/77/18

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство

"Українська залізниця"

в особі регіональної філії

"Львівська залізниця" ;

представники позивача ОСОБА_2;

ОСОБА_3;

відповідач ОСОБА_4;

представник відповідача ОСОБА_5;

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 селищна рада Камянка-Бузького району Львівської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та визнання недійсним рішення селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2018 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 селищна рада Камянка-Бузького району Львівської області, в якій позивач просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 803442 від 19.06.2009р. та стягнути з відповідача суму судових витрат. У подальшому позивач звернувся до суду з заявою про зміну предмета позову в якій просив визнати недійсним рішення ОСОБА_6 селищної ради народних депутатів Камянка-Бузького району Львівської області від 03.04.2008 №12 в частині надання земельної ділянки площею 0,1271 га, яка перетинається із земельною ділянкою смуги відведення Залізниці перетину 0,1248 га, ОСОБА_7, а також виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 803442 від 19.06.2009 р., та просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, позивачем була розроблена технічна документація з землеустрою щодо інвентаризації земель під існуючими обєктами залізничного транспорту, які належить до земель залізничного транспорту, в адміністративних межах смт. Запитів. У результаті обстеження виявлено, що на земельній ділянці смуги відведення залізниці частково розташовані суміжні ділянки, які знаходяться в приватній власності громадян, зокрема земельна ділянка відповідача згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 803442 від 19.06.2009р., який видано на підставі рішення ОСОБА_6 селищної ради від 03.04.2008р. №12. Оскільки позивач вважає вищезазначений державний акт на право власності на земельну ділянку та рішення селищної ради такими, що суперечить законодавству, порушують права позивача на користування наданою йому відповідно до норм чинного законодавства земельною ділянкою, а тому такі, що підлягають визнанню недійсними.

Відповідач та її представник проти позову заперечили з огляду на те, що будь-яких порушень законодавства при отриманні права власності на спірну земельну ділянку не було. Вказана земельна ділянка була видана ще у 1970 році для індивідуального будівництва житла і вже більше сорока років використовується їх родичами. Наголошує, що позивач протягом всього цього часу не вчиняв будь-яких дій щодо оскарження права відповідача, хоча йому було це достовірно відомо.

Ухвалою суду від 24.01.2018р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

08.02.2018р. до суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.02.2018р. провадження в справі відкрито та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.07.2018р. залучено до участі у даній справі в якості відповідача, шляхом заміни ОСОБА_7 його спадкоємцем ОСОБА_4.

17.08.2018р. відповідач ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити.

03.10.2018р. представник позивача ОСОБА_1 акціонерне товариство Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"подав відповідь на відзив та заяву про зміну предмету позова, просив позов задовольнити.

03.07.2018р. представник відповідача ОСОБА_5 подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 12.10.2018 залучено до участі у даній справі ОСОБА_6 селищну раду Камянка-Бузького району Львівської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що з метою оформлення документів на право користування земельними ділянками, на замовлення ДТГО "Львівська залізниця" правонаступником якого є ПАТ "Українська залізниця", розроблена технічна документація, роботи щодо розроблення якої виконувались КГ НВФ "Нові технології". У результаті польового обстеження та при аналізі наданої інформації було виявлено, що на земельній ділянці смуги відведення залізниці частково розташовані суміжні земельні ділянки, які знаходяться в приватній власності громадян. Позивач сплачує земельний податок за ці землі, тому вважає, що ці землі належать їм.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив посилаючись на те, що спірна земельна ділянка не відноситься до земель залізниці, а позивач не довів, що спірна земельна ділянка належить до смуги відведення.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, суд заслухавши думки учасників процесу, які не заперечували проти розгляду справи без участі такого представника, дійшов до висновку про можливість розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Заптівської селищної ради Камянка-Бузького району Львівської області від 03.04.2008р. №12 вирішено передати ОСОБА_7 у приватну власність для обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,1270 га., яка знаходиться в смт. Запитів по вул. Залізнична, 13 (а.с. 161).

ОСОБА_7 був власником земельної ділянки площею 0,1270 га., яка розташована по вул. Залізнична, 13 в смт. Запитів Камянка-Бузького району Львівської області, що доводиться копією державного акту серії ЯЖ №803442 (а.с. 88).

ОСОБА_8 Держземагантства у Камянка-Бузькому районі від 26.05.2015р. стверджується, в смузі відведення ДТГО "Львівська залізниця" в адміністративних межах смт.Запитів, частково розташовані інші земельні ділянки, зокрема земельна ділянка ОСОБА_7, яка розташована по вул. Залізнична, 13, державний акт серії ЯЖ №803442 (а.с. 14).

Відповідно до витягу з технічної документації смуги відведення ДТГО "Львівська залізниця" в адміністративних межах ОСОБА_6 селищної ради, така смуга у відповідній частині складає ширину до 80,4 м. і на такій схематично відображено накладення земельних інших ділянок, в т.ч. ОСОБА_7 (а.с. 8)

Актом обстеження земельної ділянки від 16.11.2016р., який складений представниками ПАТ "Львівська залізниця" зафіксовано, що в адміністративних межах смт. Запитів в смузі відведення залізниці знаходиться земельна ділянка ОСОБА_7 і на цій ділянці знаходиться житлова будівля огороджена, розміром 10 х 10 кв.м. (а.с. 16).

22 червня 2012 року помер ОСОБА_7, що доводиться копією свідоцтва про його смерть серії І-СГ №282294 від 22.06.2012р. (а.с. 63).

Спадкоємцем до всього майна ОСОБА_7 в т.ч. й щодо спірної земельної ділянки є його донька ОСОБА_4, що доводиться копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.10.2013р. (а.с. 96).

Розглядаючи даний спір суд виходив із наступних мотивів та положень закону.

Так, судом встановлено, що дійсно рішенням Заптівської селищної ради Камянка-Бузького району Львівської області від 03.04.2008р. №12 вирішено передати ОСОБА_7 в приватну власність для обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,1270 га., яка знаходиться в смт. Запитів по вул. Залізнична, 13.

Однак, як видно з предявлених позовних вимог, позивач не предявляв такої вимоги до самого органу, який видав таке рішення ОСОБА_6 селищної ради, а визначив процесуальний статус такої особи як третя особа, без самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Так, як зазначено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. N 2, у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Такий самий підхід застосувала ОСОБА_9 Верховного Суду у Постанові від 17 квітня 2018 року по справа № 523/9076/16-ц, де у п. 40,41 зазначено, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним рішення селищної ради не предявивши її до належного відповідача ОСОБА_6 селищної ради, то суд відмовляє у задоволенні такої вимоги.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, то суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 статті 126 цього кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 28.03.2018р. по справі № 761/1554/13-ц, із системного аналізу норм ЗК України вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, а тому вирішення питання про правомірність його видачі залежить від того, чи є законним рішення, на підставі якого його видано.

Як встановлено судом, покійному ОСОБА_7 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 19.06.2009р. на підставі рішення 17 сесії 5 скликання від 03.04.2008р. №12 ОСОБА_6 селищної ради Камянка-Бузького району Львівської області, що доводиться записом у такому державному акті.

А так як суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним такого рішення органу місцевого самоврядування з огляду на предявлення такої вимоги не до належного відповідача і оцінки його правомірності у межах даної справи не надає, то й встановити правомірність видачі державного акту про право власності на земельну ділянку, який видано на підставі такого рішення, також неможливо.

За таких умов, оскаржуваний державний акт на імя ОСОБА_7 не може бути визнаний судом недійсним без вирішення у встановленому законом порядку питання про незаконність рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого він був виданий, а саме рішення ОСОБА_6 селищної ради від 03.04.2008р.

Суд також відзначає, що підставою позову про визнання недійсним державного акту є саме посилання позивача на порушення законодавства при наданні такої земельної ділянки відповідачу органом місцевого самоврядування. Сама процедура видачі та оформлення державного акту не оспорюється і не є підставою даного позову.

Крім того, суд при вирішенні справи враховує, що на даний час спірна земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_4 на підставі чинного правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.10.2013р. і такий не оспорюється зі сторони позивача.

Тому, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовної вимоги до ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту необхідно відмовити.

Разом з тим, суд відзначає, що підстави відмови у задоволенні даного позову не позбавляють позивача права на звернення до суду із новим позовом, за умов предявлення його до належного відповідача та обрання вірного та вичерпного способу захисту.

Одночасно суд на підставі ч. 2 ст.141 ЦПК України покладає понесені судові витрати на позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 селищна рада Камянка-Бузького району Львівської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та визнання недійсним рішення селищної ради відмовити повністю.

Судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору покласти на позивача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Українська залізниця".

Повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.І. Котормус