Справа № 172/347/18
Провадження № 2/172/318/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В

06.04.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 14.02.2013 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 17 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до умов угоди кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 17 000 грн., а ОСОБА_4 зобовязалася повернути кредит, сплатити відсотки, передбачені договором. Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_5 кредит у сумі визначеній в договорі, однак остання свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого утворилася загальна заборгованість за кредитом, відсотками та пенею у сумі 14 210,28 грн.

11.10.2016 року ОСОБА_4 померла. На момент смерті позичальника та на час відкриття спадщини зі спадкодавцем постійно проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є спадкоємцями та вважаються такими, що прийняли спадщину, до складу якої входять всі права і обов'язки спадкодавця, в тому числі обов'язок повернення заборгованості за кредитом.

29.10.2017 року до спадкоємців померлого позичальника було направлено лист-претензію з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, однак ніяких дій з боку останніх не було вчинено.

Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 14 210,28 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 09.08.2018 року справу в порядку ст. 33 ЦПК України прийнято до свого провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження без проведення підготовчого засідання.

В ході розгляду справи позивачем двічі уточнювалися позовні вимоги, остання уточнена позовна заява від 10.09.2018 року містить позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 боргу кредитором спадкодавця в сумі 14 210,28 грн.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву в редакції від 02.03.2018 року (надійшла до суду 06.04.2018 року), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказує, що він не приймав спадщину після смерті матері ОСОБА_4, що підтверджується відповіддю нотаріальної контори на запит банку від 05.05.2017 року. Крім того, банк просить суд стягнути суму заборгованості, яка розрахована станом на 11.02.2017 року, тобто майже через півроку після смерті матері. Також вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У ході судового розгляду встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір № б/н від 14.02.2013, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 17 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до розрахунку по кредитному договору станом на 02.01.2018 року борг позичальника за кредитним договором від 14.02.2013 року становить 14 210,28 грн., яка складається з наступного: 7 833,77 грн. - тіло кредиту; 6 326,51 грн. - нараховані проценти за користування кредитом; 50,00 грн. - пеня.

11.10.2016 року позичальник ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 707845, виданого Васильківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області.

22.03.2017 року позивачем направлено претензію кредитора до Васильківської державної нотаріальної контори (а.с. 180). Завідуючою Васильківською державною нотаріальною конторою листом від 05.05.2017 року № 437 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено про те, що після померлої ОСОБА_4 спадкоємці до нотаріальної контори не звертались (а.с. 187).

18.10.2017 року поштовим звязком ОСОБА_1 направив лист - претензію спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про сплату заборгованості за кредитним договором в сумі 14 210,28 грн.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Зі змісту зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на час відкриття спадщини з ОСОБА_4 проживав ОСОБА_2, відповідач по справі і ця обставина підтверджується лише тим, що в паспорті відповідача зазначене однакове місце реєстрації вул. Щорса, 47, сел. Письменне, Васильківський район, Дніпропетровська область.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні обґрунтовані підстави для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором б/н від 14.02.2013 року, оскільки позивачем, не зважаючи на відкритість державних реєстрів нерухомого майна, не надано доказів щодо наявності спадкової маси, її вартості, яку фактично прийняв ОСОБА_2 після смерті боржника ОСОБА_4, в зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1268-1270, 1281, 1282, 1297 ЦК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк