Справа № 495/3776/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 червня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровсь кому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.01.2017 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що померла була її бабусею. 07 травня 2017 року помер дідусь, ОСОБА_4, а батько, ОСОБА_5 помер 19 липня 2001 року,

Після смерті бабусі та дідуся позивачки відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та інше майно.Спадкоємцями першої черзі є позивачка, як онучка померлих, та їх син - ОСОБА_2.

Коли позивачка звернулася до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, то їй було рекомендовано звернутися до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 04 травня 2018 року за №75/02-14. Позивачка проживала Конотопі, потім в м.Одесі, де працює за приватним наймом та знімала житло, також в неї було дуже скрутне матеріальне становище, а коли дізналася про те, що поховали дідуся та бабусю, в неї стався нервовий зрив.

Той факт,що родичі не повідомили позивачку про смерть бабусі та дідусі, підтверджується тім, що її дядя у своєї заяви про прийняття спадщини не вказав, що іншим спадкоємцем є вона, онучка померлих.Від спадщини померлих дідусі та бабусі не відмовлялася, ні яких заяв про відказ від спадщини не писала.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Третя особа у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2017 року померла бабуся позивачки ОСОБА_3. 07 травня 2017 року помер дідусь позивачки ОСОБА_4. Батько позивачки - ОСОБА_5 також помер 19 липня 2001 року.

Після смерті бабусі та дідуся відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та інше майно.Спадкоємцями першої черги є позивачка, як онучка померлих, та їх син - ОСОБА_2.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Той факт,що родичі не повідомили позивачку про смерть бабусі та дідусі, підтверджується тім, що її дядя у своєї заяви про прийняття спадщини не вказав, що іншим спадкоємцем є вона, онучка померлих.Від спадщини померлих дідусі та бабусі не відмовлялася, ні яких заяв про відказ від спадщини не писала.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи відсутність заперечень від відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, такими, що не порушують права інших осіб та спрямовані на захист спадкових прав позивача.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, позов ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 3, 118, 119, 121, 169, 174, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 26.01.2017 року та ОСОБА_4, який помер 07.05.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :