Справа № 676/2219/18
Номер провадження 2/676/1504/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подруж жя, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 25.02.2001 р. проживав з відповідачем в зареєстрованому шлюбі який рішенням Кам'янець-Подільського міжрайонного суду від І0 січня 2018 р. був розірваний. За час шлюбу ними як подружжям була набута у спільну сумісну власність квартира № 13, що знаходиться за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, будинок 25 корпус 12. Так 04.03.2014 р. між відповідачем та ЖБК «Котеджбуд-2008» був укладений договір №53 про пайову участь у будівництві. За умовами договору вдповідач зобов'язувалася до 15.03.2019 р. сплачувати пайові внески за будівництво квартири. Вартість квартири за умовами договору складала 500 000 грн. Половину цієї вартості - 250 000 грн. сторони сплатили при укладенні договору. Інша частина вартості, згідно з графіком виплат, що є додатком до договору, була розділена на щомісячні платежі по 7200 грн. до березня 2019 р. Проте, пайові внески були сплачені достроково 15.06.2015 р. Загальна сума паєнагородження, із врахуванням щомісячної індексації, що передбачена умовами договору, склала 555 945.34 грн., що підтверджується довідкою ЖБК «Котеджбуд-2008» №160 від 09 вересня 2015 р. Позивач вказує, що пайові внески на квартиру були сплачені за рахунок спільно зароблених коштів подружжя (спільного бюджету). Для перерахунку відповідачем коштів із-за кордону, з метою наступного їх внесення як пайових внесків за договором, ним був відкритий банківський рахунок в ПАТ «Укрсоцбанк».У період з травня 2014 р. по червень 2015 р. відповідач перерахувала йому кошти у розмірі 150639,74 грн. Решту суми сплаченого пайового внеску у розмірі 155305,60 грн. він сплатив за рахунок власного заробітку. З 2008 р. він є пенсіонером, отримує пенсію, а також займається сільським господарством та отримує дохід від реалізації сільськогосподарської продукції. Відповідно до відомостей з технічного паспорту на квартиру, її загальна площа складає 68,1 м2, житлова - 35,9 м2, та сама квартира складається з наступних приміщень: кімнати 16 м2, кімнати 19,9 м2, кухні площею 7,9 м2, ванни площею 3,8 м2, вбиральні площею 2,8 м2, коридору площею 8,1 м2, кладової площею 5,8 м2, веранди площею 3,8 м2. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна №95 від 30.03.2018 р. зазначена квартира є квартирою спільного заселення і за технічними показниками її поділ не можливий. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати за ним право власності на ? частину квартири та за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, будинок 25 корпус 12, квартира, 13; покласти на відповідача судові витрати. Позивач та його представник в суді позов підтримали, просять його задоволити. Суду позивач пояснив, що дійсно відповідач перебуває на роботах за кордоном з 2006 р., як подружжя з відповідачем підтримували сімейні стосунки, будували плани на майбутнє, першу половину паєнагромадження сплатили за спільні кошти, мав заощадження, мав доходи від садівництва, перебував на заробітках за кордоном в 2007-2008 роках, здійснював догляд за сином.

Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволені. Суду представник відповідача пояснив, що спірна квартирна була придбана за особисті доходи його довірителя які вона отримала працюючи за кордоном, крім цього просить суд врахувати, що позивачем та його представником не надано доказів підтверджуючих витрачання позивачем особистих коштів на сплату пайових внесків за квартиру.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 25.02.2001 р. який рішенням Кам'янець-Подільського міжрайонного суду від І0 січня 2018 р. був розірваний.

04.03.2014 р. між відповідачем та ЖБК «Котеджбуд-2008» був укладений договір №53 про пайову участь у будівництві(а.с.9-14). За умовами договору вдповідач зобов'язувалася до 15.03.2019 р. сплачувати пайові внески за будівництво квартири. Вартість квартири за умовами договору складала 500 000 грн. Половину цієї вартості - 250000 грн. сторони сплатили при укладенні договору. Інша частина вартості, згідно з графіком виплат, що є додатком до договору, була розділена на щомісячні платежі по 7200 грн. до березня 2019 р. Проте, пайові внески були сплачені достроково 15.06.2015 р. Загальна сума паєнагородження, із врахуванням щомісячної індексації, що передбачена умовами договору, склала 555945,34 грн., що підтверджується довідкою ЖБК «Котеджбуд-2008» №160 від 09 вересня 2015 р.(а.с.17).

17.09.2015 р. відповідачу реєстраційною службою Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 44007257.

У відповідності до ст. ст. 60, 61, 63, 65 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.

П.6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» №9 від 18 вересня 1987 р. вказано, що при розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, судові слід керуватися ст. 146 ЖК України, ст. 15 Закону "Про власність", п. 43 Примірного статуту ЖБК і чинним законодавством про шлюб та сім'ю (cm. ст. 22, 24, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України), враховуючи таке: а) пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, що спірна квартира була придбана відповідачем за особисті кошти. З приєднаних сторонами до справи копій банківських документів видно, що кошти в сумі 150639,74 грн. з травня 2014 р. по червень 2015 р. було перераховано відповідачем із-за кордону на банківський рахунок позивача і які останні були використані на сплату пайових внесків, вказані обставини сторони в суді визнали. В той же час суд враховує, що отримана відповідачем заробітна плата за час роботи за кордоном під час шлюбу відповідно до положень ч.2 ст.61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності. В звязку з цим твердження позивача та його представника, що спірна квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя є доведеними належними та допустимими доказами та не спростовані відповідачем та його представником.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо чоловік та дружина не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.(ч.4).

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 cm. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 69-71 СК України, ст. 365 ЦК України, постановою пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.13, 76, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на ? частину квартири № 13 по вул.Князів Коріатовичів, 25, корпус 12, в м.Камянець-Подільський Хмельницької області, залишивши у власності ОСОБА_4(ІПН НОМЕР_2; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на ? частину квартири № 13 по вул.Князів Коріатовичів, 25, корпус 12, в м.Камянець-Подільський Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_4(ІПН НОМЕР_2; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) 1490,10 грн. судового збору.

На рішення учасниками справи може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 05.11.2018 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В