Провадження № 2/761/794/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Малашевського О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - позивач)звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про стягнення надмірно сплачених коштів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на відповідач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом №2337 від 08.06.2017 року управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було повідомлено Управління про факт переплати та зобов'язано прийняти рішення щодо відшкодування переплати пенсії з ОСОБА_2. Переплата виникла за період з 01.06.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 9669,78 грн. у зв'язку з працевлаштуванням по спеціальності, за яку призначена пенсія за вислугою років.

Управлінням було повідомлено відповідача про факт переплати пенсії листом №1289 від 16.06.2017 року, з пропозицією внести переплату пенсії за період з 01.06.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 9669, 78 грн. на рахунок ГУ ПФУ в м. Києві. Проте відповідачем не була погашена переплата, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 9669, 78 грн.

Ухвалою суду від 15.01.2018 рок відкрито провадження по справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 25.05.2018 року о 09.30 год.

22.05.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що позивачем в позовній заяві не викладено фактів, які б давали підстави для повернення надміру сплачених коштів, таких як факт недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки.

25.06.2018 року від правонаступника позивача надійшло клопотання про заміну позивача у справі його правонаступником.

Ухвалою суду від 25.06.2018 року до участі у справі залучено правонаступника позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві до суду просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні з приводу позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом №2337 від 08.06.2017 року управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було повідомлено Управління про факт переплати та зобов'язано прийняти рішення щодо відшкодування переплати пенсії з ОСОБА_2.

Переплата виникла за період з 01.06.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 9669,78 грн. у зв'язку з працевлаштуванням по спеціальності, за яку призначена пенсія за вислугою років.

Позивачем було повідомлено відповідача про факт переплати пенсії листом №1289 від 16.06.2017 року, з пропозицією внести переплату пенсії за період з 01.06.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 9669, 78 грн. на рахунок ГУ ПФУ в м. Києві.

Згідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до позиції викладеної у постанові Верховного суду України від 02.07.2014 року №6-91цс14 зазначено, що за змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії виплачені внаслідок зловживання пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером або стягуються на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на викладене, судом не було отримано належних та допустимих доказів щодо недобросовісності дій відповідача щодо набуття ним пенсії в сумі 9669, 78 рн, яку просить стягнути позивач на його користь за період з 01.09.2016 по 31.05.2017 року, як і не здобуто доказів щодо наявності рахункової помилки при виплаті вказаної суми коштів відповідачу позивачем у зазначений період.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В Р І Ш Е Н Н Я:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, .

ОСОБА_2: 03062, АДРЕСА_1.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено 23.10.2018 року.