Провадження № 2/234/3066/18
30 жовтня 2018 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді -Демидової В.К.,
при секретарі Воробйової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Обставини справи:
17 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на житло від 03 березня 1992 року, належить житловий будинок №49 по вул. Алма-Атинська у м. Краматорську Донецької області. У вказаному будинку є зареєстрованими також відповідачі ОСОБА_2, яка є колишньою дружиною її сина, та її донька ОСОБА_3, які з травня 2015 року у вказаному будинку не проживають, комунальні платежі не сплачують, своїх особистих речей в будинку не мають, однак з реєстраційного обліку не знімаються. На даний час вона не має можливості оформити субсидію, що ставить її у скрутне матеріальне становище та утворює перешкоди у користуванні будинком.
Позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №49 по вул. Алма-Атинська у м. Краматорську Донецької області.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 серпня 2018 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відкрито в порядку загального позовного провадження та справа призначена до підготовчого судового засідання на 04 вересня 2018 року.
Ухвалою суд від 04 вересня 2018 року, підготовче провадження по вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 16 жовтня 2018 року.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суд не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання на зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом опублікування оголошення на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Краматорського міського суду Донецької області та судовим повістками з повідомленням.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України (в редакції, яка набула чинності з 15 грудня 2017 року), у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з викладеним, враховуючи заяву позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).
Як вбачається з свідоцтва про право власності на спадщину від 03 березня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстр № 310, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок №49 по вул. Алма-Атинська у м. Краматорську Донецької області.
З домовою книги для реєстрації громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається , що за вказаною адресою зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3
Відповідно до акту про не проживання від 19 червня 2018 року, складеного депутатом Ясногірської селищної ради, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в будинку №49 по вул. Алма-Атинська у м. Краматорську Донецької області не проживають з травня 2015 року по теперішній час.
Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в будинку № №49 по вул. Алма-Атинська у м. Краматорську Донецької області не проживає з травня 2015 року по теперішній час, у зв'язку з чим, їх слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.
Відповідно до п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 гривень, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по справі у відповідності до п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 266, 280-283 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.9, 150, 155 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №49 по вул. Алма-Атинська у м. Краматорську Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Краматорського
міського суду: ОСОБА_5