Справа № 645/5744/18
Провадження № 2/645/2439/18
У Х В А Л А

іменем України

26 жовтня 2018 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П., розглянувши питання про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 3 жовтня 2017 року, та призвело по пошкодження автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, з відповідача І у розмірі 21895 грн. 17 коп., відповідача « матеріальну шкоду у розмірі 13994 грн. 07 коп., а також з відповідача І моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, яка спричинена внаслідок ДТП, яке сталась з вини відповідача.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без руху, виходячи з наступного

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У своїй позовній заяві посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.п.2, 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які передбачають пільги щодо сплати судового збору, а саме, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; а також позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_3 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як визначено приписами ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду позивачем фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з даним позовом складає 704,80 грн., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з даним позовом складає 8810 грн.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду позивачем фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача з даним позовом складає 704,80 грн.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України «Про судовий збір», відповідно до ч.3 ст.6 якого за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (ч.3 ст.23 ЦК України). Однак спосіб відшкодування моральної шкоди грішми не підміняє собою розуміння моральної шкоди як немайнової шкоди.

Так, позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, яка є вимогою майнового характеру, та вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка є вимогою немайнового характеру.

Таким чином на підставі п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 704грн. 80 коп. за вимогу повязану зі стягненням матеріальної шкоди , та згідно з п.п. 2 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. за вимогу повязану зі стягненням моральної шкоди шкоди.

Також, в порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Окрім того, в порушення п. 5 ст. 95 ЦПК України позивач не підтвердив відповідність копій письмових доказів оригіналу, які знаходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ст.185 ч.1 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заявуподано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.136, 185 ЦПК України, ст.ЗУ «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://fr.hr.court.gov.ua.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя ОСОБА_3