Справа № 497/1617/18
Провадження № 2-д/497/5/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.18 року Болградський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді Раца В.А.

за участю секретаря - Божевої І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Кахул (Республіка Молдова) від 23.06.2017 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 та клопотання суду Кахул щодо визнання та виконання рішення в частині стягнення державного мита з ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 року до Болградського районного суду Одеської області з Головного територіального управління юстиції в Одеській області за вихідним номером 11-04/6421 від 06.09.2018 року надійшли клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Кахул (Республіки Молдова) від 23.06.2017 року та ухвали від 02.09.2017 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, та клопотання суду Кахул щодо визнання та виконання вищевказаних рішень в частині стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави державного мита в розмірі 252 лей, від якого позивач була звільнена при подачі вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно з ч.6 ст. 467 ЦПК України розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Відповідно до Договору між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, винесені судами однієї Договірної Сторони рішення з цивільних немайнових справ, що набрали законної сили, а в справах, що стосуються батьківських прав, рішення, що не набрали законної сили, але підлягають негайному виконанню, визнаються на території іншої Договірної Сторони без проведення дій про визнання, якщо суди іншої Договірної Сторони не винесли раніше правомірного рішення в тій самій справі, або якщо не були виключно компетентні, на підставі цього Договору, а у випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі чинного законодавства цієї Договірної Сторони (ст.47 Конвенції). Згідно ст.49 вищезазначеної Конвенції рішення, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо: 1) згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов'язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню;…. 3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином.

Рішення іноземного суду вступило в законну силу і відповідно до Договору підлягає виконанню на території України. Частиною 1 ст. 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року визначив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Як встановлено з рішення Суду Кахул від 23 червня 2017 року справа № 2-296/2017 року відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про дату та час судового засідання за адресою його батьків в АДРЕСА_1 та за адресою його співмешканки на Україні, в звязку з чим справу було розглянуто у його відсутності. Тобто фактично особисто ОСОБА_3 не було повідомлено про розгляд справи.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України передбачено, що у задоволенні клопотання може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

На виконання вимог ст. 467 ЦПК України ОСОБА_3 було письмово повідомлено про надходження клопотання та запропоновано подати можливі заперечення проти цього клопотання, але конверт з листом та судовою повісткою повернувся з відміткою листоноші «адресат не проживає». Судом також надсилався запит до Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, щодо надання відомостей про місце проживання ОСОБА_3, та 27.09.2018 року надійшла відповідь, відповідно до якої ОСОБА_3 зареєстрований на території села, але не проживає.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року « Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотань, при цьому, суд враховує неможливість відповідача надати свої доводи та заперечення на клопотання, у разі їх наявності через неповідомлення його належним чином про час та місце розгляду даних клопотань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 467,468 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року « Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України ", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Кахул (Республіка Молдова) від 23.06.2017 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 та клопотання суду Кахул щодо визнання та виконання рішення в частині стягнення державного мита з ОСОБА_3 - відмовити.

Повернути без виконання клопотання до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, як уповноваженого органу, про надання дозволу на виконання на території України рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.А.Раца