Справа № 574/177/18
Провадження №2/574/185/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області та Буринської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 14.04.1996 року померла ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0202943. Після її смерті він прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем за заповітом. Однак оформити свої спадкові права на право на земельну частку(пай) в нотаріальній конторі не може, оскільки нотаріус звернув увагу, що сертифікат виданий після смерті спадкодавця. Просив визнати за ним право на вказану земельну частку (пай).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві.

Представник Чернечослобідської сільської ради позовні вимоги визнав, просилив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Представник Буринської районної державної адміністрації в задоволенні позову не заперечував, справу просилив розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 квітня 1996 року в селі Чернеча Слобода Буринського району Сумської області померла ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом серії СМ №0202943, яку прийняв позивач фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем за заповітом, що вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_4, сертифікату на право на земельну частку (пай), копією заповіту, рішенням Буринського районного суду Сумської області від 07.11.2017 року (а.с.7, 8, 9, 10-11).

Факт прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_3 також підтверджений довідкою Чернечослобідської сільської ради (а.с.20), відповідно до якої спадщина останнім прийнята шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном.

В листопаді 2017 року позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, оскільки сертифікат СМ №0202943 був виданий вже після смерті ОСОБА_3 (а.с.18)

Між тим право останньої на земельну частку (пай) підтверджується повідомленням відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.15).

Зокрема судом враховується, що паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи членом КСП, була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії СМ №000013 виданий агрофірмі «Чернечослобідська» 11.07.1995 року і реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), однак сертифікат на земельну частку (пай) було видано після смерті останньої (а.с.12-14).

Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області та Буринської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після померлої 14.04.1996 року ОСОБА_3, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Чернечослобідське» розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії СМ №0202943, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 18.03.1997 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного Суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 19.10.2018 року.