25.09.2018
Справа № 642/9185/13ц
6/642/182/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Ольховський Є.Б., за участю секретаря Алімурадової Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України , -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського р/с м. Харкова з вищезазначеним поданням звернувся держвиконавець ОСОБА_1 В обґрунтуванні подання зазначив що на виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження 43393055 з виконання виконавчий лист № 642/9185/2013ц виданий 06.05.2014 про стягнення з ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" суму заборгованості за договором поруки у розмірі 1 477 660,80 грн., та судові витрати в розмірі 3441 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, громадянство Україна, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, м. Харків, вул. Партизанська, 1-Б, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 22.05.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби на праві власності, що підтверджується витягом з БД "НАІС" від 13.09.2018 року.

Здіно даних ДФС України, боржник має відкриті рахунки в банках, на які накладено арешт, але коштів, що знаходяться на арештованих рахунках недостатньо дл явиконання рішення у повному обсязі. Виконавцем під час виходу за адресою: АДРЕСА_1 залишено виклик (копія додається) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклик не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві спільної сумісної власності квартира ; 95 в будинку № 4 по вул. Борзенка в місті Харкові та житловий будинок 1-Б по вулиці Партизанська в місті Харкові, який є предметом іпотеки ОСОБА_3, однак ОСОБА_2 рішення не виконує. Ч. 2 ст. 13 закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Хочу зазначити, що чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня. У сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше. Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)" позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Держвиконавець зазначив що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішення, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та слідує з наступного: Боржнику відомо про відкрито виконавче провадження, про що свідчить підпис боржника на супровідному документі до постанови про відкриття виконавчого провадження та неодноразовими звернення до Ленінського районного суду міста Харкова із заявами про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (справа № 642/9185/13ц). Згідно відповіді ГУ ДМС України в Харківській області боржник документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕА № 878755 від 07.04.2008 терміном дії до 07.04.2018 року, органом 6301. Серії FH № 201351 від 27.07.2017 терміном дії 27.07.2027 року. Тобто боржник має два паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник за період з 2015 по 2018 роки неоднарозова перетинав державний кордон України.

Так, останній раз боржник виїжджав з України 20.06.2018 року літаком Харків-Барселона та повернувся в України 27.06.2018 року літаком Барселона-Харків. Згідно пошуку вартості перельоту в інтернет-мережі найдешевший переліт з Харкова до Барселони коштує близько 10 тисяч гривень. Тобто, замість виконання судового рішення, боржник витрачає кошти на інші цілі, знаючи про невиконане судове рішення та обовязковість його виконання.

Також ухилення боржника полягає у ненаданні доступу до житла боржника, що є обовязком боржника. Згідно п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Згідно п. 2 ч. 5 даної статті боржник зобовязаний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій. Вважаю, матеріали виконавчого провадження містять достатні докази доведення ухилення боржника від виконання судового рішення, що є підставою тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

В судове засідання державний виконавець зявився. Надав для огляду матеріали виконавчого провадження.

Вислухавши державного виконавцяі, перевіривши матерали виконавчого провадження суд встановив що подання обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступним:

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

При виконанні судових рішень порядок розгляду подання державного виконавця протимчасове обмеженняборжника - фізичної особи - у праві виїзду за межі України регулюєтьсястаттею 441 ЦПК України.

За змістом пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішенням судів» від 6 червня 2008 року № 25-32/507 поданняповинно відповідати вимогам, що визначені цим листом, а саме подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх обов'язків.

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на ньогосудовим рішенням.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 року позов ПАТ АБ «Південний» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАЬ КБ «Південний» 1477660.80 грн. заборгованість за договором позики та вирішено питання щодо стягнення судових витрат. Постановою від 22.05.2014 року відкрито виконавче провадження та надано боржнику 7-денний термін для добровільного виконання рішення суду. 23 травня 2014 року копію зазначеної постанови направлено боржнику. 23.02.2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

12.09.2018 року державним виконавцем складено акт, з якого вбачається, що здійснено вихід державного виконавця за місцем проживання боржника, однак боржника не виявлено, двері ніхто не відчинив, провести дії за місцем проживання боржника не надається можливим.

13.09.2018 року державним виконавцем складено акт, з якого вбачається, що державним виконавцем здійснено телефонний дзвінок боржнику однак останній відмовився надати доступ до квартири та свого будинку.

Державним виконавцем зроблено запити з яких вбачається, що на праві приватної власності ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Партизанськиій1Б та на прааі сумісної власності квартира АДРЕСА_2 .

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Надані в матеріалах справи докази, зокрема, неявка на виклики державного виконавця, здійснення перешкод боржником під час входження державного виконавця до житлового приміщення з метою опису та арешту майна, підтверджують факт ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань. При цьому державний виконавець відповідно достатті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями, який діяв на час виникнення спірних правовідносин здійснив всі необхідні заходи примусового виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 441 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - задовольнити .

Обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 до виконання забовязань покладених виконавчім листом 642/9185/2013ц що видано 06.05.2014 року Ленінським р/с м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного банку «Південний» заборгованості за договором поруки у розмірі 1477660.80 грн. та судових витрат в сумі 3441 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області на період дії перехідних положень через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я - ОСОБА_4