Справа № 647/2298/18
№ провадження 2/647/733/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.09.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Корсаненкової О.О.
за участю секретаря: Бондаренко Г.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу №647/2298/18 за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором б/н від 17.10.2007 року,
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_2,
У серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 17.10.2007 року між ЗАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 250,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 660, 84 грн. та судові витрати.
Ухвалою суду від 04.09.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала.
За відсутності клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, у відповідності до ч.ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.10.2007 року між ЗАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останній на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 250,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк».
На підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ КБ «ПриватБанк».
Згідно наданого розрахунку, станом на 16.07.2018 року кредитна заборгованість становить 18 660,84 грн., яка складається з 878,46 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 091,44 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 564, 23 грн. заборгованості за пенею, 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 876,71 грн. штрафу (процентна складова).
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 17.10.2007 року, по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за його користування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 878,46 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 11 091,44 грн., а всього 11 969,90 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Разом із тим, вимоги АТ КБ «Приват Банк» про стягнення неустойки, на думку суду, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. За нормою п.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобовязання.
Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», наданої позивачем, умовами такого кредитування передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені (1), яка складається з базової процентної ставки за договором, нараховується за кожний день прострочення кредиту та пені (2), яка складається з 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочки за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму, більшу 50 грн. (передбачено п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року). Також, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, передбачено сплату штрафу, який становить 500 грн. + 5 % від суми позову(передбачено п.п.1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року). Договором передбачено сплату комісії за зняття готівки, комісії за моніторинг неактивної картки, комісії за отримання балансу на чек у банкоматах, комісії за безготівковий розрахунок та за видачу нової картки.
Отже, позивачем заявлена вимога про застосування як штрафу, так і пені за порушення відповідачем зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним у порядку та строки, визначені умовами договору, та відповідно поставлено питання про подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 5 564,23 грн. необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Разом із тим, із ОСОБА_1 на користь позивача, в порядку п.п.1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, підлягає стягненню штраф в розмірі 250 грн. (фіксована частина) та штраф в розмірі 598, 50 грн. (5% від суми позову, тобто 5% від заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за його користування, яка становить 11 969, 90 грн.).
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (69%) в сумі 1 215, 78 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279, 280 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позов акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором б/н від 17.10.2007 року задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» кредитну заборгованість в розмірі 12 818, 40 грн. (дванадцять тисяч вісімсот вісімнадцять грн. сорок коп. ), а також судові витрати в розмірі 1 215, 78 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О.Корсаненкова