Справа № 307/608/18
Провадження № 2/307/667/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Цонинець Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем укладено 12 червня 2013 року. Від даного шлюбу в них народилось троє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний час є повнолітніми та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. За час спільного проживання відповідач не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, затівав безпідставні сварки, внаслідок чого вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Таким чином, разом вони не проживають більше восьми місяців, ніяких сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, вважає, що їхній з відповідачем шлюб існує лише формально, істотно суперечить її законним інтересам, примирення між ними не можливе, а тому вважає що його слід розірвати. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні просить позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначив, що за період надання сторонам строку для примирення вони не примирилися.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча була належним чином повідомлений про судове засідання, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу в його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

Сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2013 року і від шлюбу в них є троє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний час є повнолітніми та неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наданий сторонам строк для примирення терміном на два місяці бажаних наслідків не дав і вони не примирилися.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 200, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 12 червня 2013 року у виконкомі Біловарської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №5, розірвати.

Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, України на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко