Справа № 476/682/18
Провадження № 2-о/476/8/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В:

13.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, яка на день смерті проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,65 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Бажаючи реалізувати свої спадкові права після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте, йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, визначеного законом для прийняття спадщини, та у зв'язку з тим, що його місце проживання не зареєстроване за адресою місця реєстрації спадкодавиці.

Посилаючись на викладене, просив суд встановити факт його постійного проживання в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву, в якій просив провести слухання справи у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Вислухавши заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3, яка на день смерті проживала за адресою: с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області (а. с. 7, 11-12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,65 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (а. с. 8).

Бажаючи реалізувати свої спадкові права після смерті матері заявник звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк, визначений законом для прийняття спадщини, та його місце проживання не зареєстроване за адресою місця реєстрації спадкодавиці (а. с. 9).

Так, частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

В ході судового розгляду встановлено, що спадкодавиця ОСОБА_3 з 24.11.1989 року по день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована в АДРЕСА_2 (а. с. 10).

Проте, із пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, наданих в судовому засіданні, слідує, що з 2004 року по день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкодавиця постійно проживала в сім'ї свого сина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Протягом всього цього часу заявник здійснював догляд за матір'ю, піклувався про неї, забезпечував усім необхідним, а після смерті спадкодавиці взяв на себе обов'язки щодо організації її поховання та поніс у зв'язку з цим відповідні матеріальні витрати.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 19.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області слідує, що ОСОБА_3 померла в с. в с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області (а.с. 7).

З урахуванням наведеного, після повного з'ясування обставин справи та доказів, наданих суду, а також враховуючи, що встановлення даного факту для заявника пов'язано з реалізацією його прав та законних інтересів та надасть останньому можливість реалізувати свої спадкові права щодо оформлення спадщини після смерті матері, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 21.09.2018 року.

Суддя Н.В. Чернякова