Провадження № 2-о/161/205/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.,

з участю секретаря судових засідань - Єдинак А.М ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пономаренко Олена Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою приватного нотаріуса Пономаренко О.О. № 21/02-31 від 21.02.2018р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини після померлого батька ОСОБА_4 на спадкову частку в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що у виписці з інвентаризаційної справи Волинського обласного Бюро технічної інвентаризації від 06.11.2017 року, зазначено, що власником 1/5 частки на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 є «ОСОБА_4», а не «ОСОБА_4» та той факт, що у свідоцтві про народження та свідоцтві про встановлення батьківства ОСОБА_2 у графі «батько», вказаний «ОСОБА_4». Згідно документів на право власності на нерухоме майно, що є предметом спадкування, покійним ОСОБА_4 було придбано за договором купівлі-продажу від 12.08.1967 року 2/5 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 Право власності на земельну ділянку під даним будинком зареєстровано за покійним ОСОБА_4, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 23.03.2009 року, кадастровий номер: НОМЕР_2 та матір'ю заявника - ОСОБА_5. Згідно виписки з рішення Луцького міського народного суду від 19.01.1990 року про розірвання шлюбу та розподіл майна, за ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1. Внаслідок винесення рішення про поділ майна під час розлучення, в судовій справі 1990 року, було допущено описку щодо імені покійного батька заявника, і замість «ОСОБА_4» було вказано «ОСОБА_4». На той час на даний факт ніхто не звернув уваги, а ж до моменту оформлення спадщини. Підставою для звернення до суду стала виписка з інвентаризаційних матеріалів Бюро технічної інвентаризації від 06.11.17 року, яка не дала можливості оформити спадкові права на нерухоме майно, внаслідок невідповідності даних, зазначених в інвентаризаційній справі, в якій зазначено «ОСОБА_4» та документах батька заявника, зокрема даних імені, вказаному в свідоцтві про його смерть: «ОСОБА_4», і як результат отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи, що при винесенні рішення суду в 1990 році було допущено описку при зазначенні імені покійного батька ОСОБА_2 виникла потреба у виправленні даного факту, шляхом звернення до суду, яку неможливо вирішити без звернення із заявою про встановлення цього факту.

Зважаючи на зазначене, заявник просить встановити факт того, що «ОСОБА_4», за яким визнано право власності на 1/5 частки на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, згідно рішення Луцького міського народного суду від 19.01.1990 року про розірвання шлюбу та розподіл майна та «ОСОБА_4», який вказується в установчих документах: договорі купівлі-продажу від 12.08.1967р. 2/5 частин житлового будинку в АДРЕСА_1, Державному акті на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 23.03.2009 року, кадастровий номер: НОМЕР_2 - є однією і тією ж особою, а саме: «ОСОБА_4».

Представник заявника в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вимоги підтримав та просив задовольнити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пономаренко Олена Олександрівна в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.7 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 вказаної Постанови передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст. 81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2018 року (справа № 161/4975/18) було встановлено, що заявник у справі ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії серії НОМЕР_3від 14.082017 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пономаренко О.О. № 21/02-31 від 21.02.2018р. ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини після померлого батька ОСОБА_4 на спадкову частку в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 з підстав наявності розбіжностей у написанні ім'я батька заявника у документах, що були ним поданні, а саме у виписці з інвентаризаційної справи КП «Волинське обласне Бюро технічної інвентаризації» від 06.11.2017 року, де зазначено, що власником 1/5 частки на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 є «ОСОБА_4», та той факт, що у свідоцтві про народження та свідоцтві про встановлення батьківства ОСОБА_2 у графі «батько», вказаний «ОСОБА_4» (а.с.12).

Згідно документів на право власності на нерухоме майно, що є предметом спадкування, покійним ОСОБА_4 було придбано за договором купівлі-продажу від 12.08.1967 року 2/5 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Право власності на земельну ділянку, де розташовано вказаний будинок, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23.03.2009 року (кадастровий номер: НОМЕР_2) зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.8).

Згідно виписки з рішення Луцького міського народного суду від 19.01.1990 року про розірвання шлюбу та розподіл майна, за ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 9). При чому, суд зазначає, що надана виписка з рішення є нечітко вираженою внаслідок неякісного друку, викликаного особливостями друкувального пристрою на час прийняття рішення та тривалого зберігання, що майже унеможливлює читабельність тексту такого документу.

Оскільки усі подальші документи ОСОБА_4 видавались та виготовлялись на підставі зазначеного рішення, у них відповідно наявна та сама помилка у написанні ім'я ОСОБА_6

Відповідно, з вищенаведеного слідує, що при винесенні рішення про поділ майна під час розлучення, в судовій справі 1990 року, було допущено описку щодо імені покійного батька заявника, і замість «ОСОБА_4» було вказано «ОСОБА_4».

Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявника юридичне значення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 , 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: приватний нотаріус Пономаренко Олена Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити.

Встановити факт того, що запис: «ОСОБА_4», за яким визнано право власності на 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, згідно виписки з рішення Луцького міського народного суду від 19.01.1990 року і виписки з інвентаризаційної справи КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 06.11.2017 року, слід читати як: «ОСОБА_4», який вказується в установчих документах на нерухоме майно: договорі купівлі-продажу від 12.08.1967 року 2/5 частин житлового будинку в АДРЕСА_1, Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23.03.2009 року (кадастровий номер: НОМЕР_2), та відповідно є однією і тією ж особою, а саме: «ОСОБА_4».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь Волинської області