ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/889/18
Провадження №2/477/583/18
05 листопада 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання осіб такими,
що втратили право користування жилим приміщенням,
04 травня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом в якому просить визнати відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №12, що розташована в житловому будинку №29 по вул. Центральній в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області.
Обґрунтовуючи позов позивач вказав, що він є власником квартири №12, що розташована в житловому будинку №29 по вул. Центральній в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області, в якій зареєстровані але не проживають більше року відповідачі, тому вони втратили право користування належною йому квартирою.
Позивач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, виклик до суду здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомили, відзив не подали.
Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 травня 2009 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 жовтня 2014 року №28675257, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.54-55, 56-57).
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 травня 2009 року №22781627, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за позивачем ОСОБА_2 (а.с.14).
Згідно довідок відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 25 травня 2018 року та довідки виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 02 травня 2018 року №2470 відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, зареєстровані в зазначеній квартирі з 18 серпня 2015 року по теперішній час (а.с.19, 25, 26, 27, 28).
В спірній квартирі відповідачі не проживають з 2016 року, що обєктивно підтверджується листом Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області від 11 квітня 2018 року №1578/54-2018 (а.с.58).
Cпірна квартира не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сімї власника.
Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина.
Однак, у відповідності до приписів статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.
Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сімї власника.
Згідно приписів статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми).
Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Ураховуючи викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт не проживання відповідачів в спірній квартирі більше одного року без поважних причин і приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача в рівних долях судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 704,80 грн.
Відповідно до статей 319, 391, 405 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №12 (дванадцять) в будинку №29 (двадцять девять) по вул. Центральній в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3;
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 в рівних долях судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_2, зареєстрований за місцем проживання: 57217, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, зареєстровані: 57217, АДРЕСА_2, фактичне місце проживання не відоме.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО