Справа №: 445/731/18
Провадження №: 2/0343/533/18
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

21 вересня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового майна, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить винести рішення, яким:
стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 8580,88 грн., як відшкодування вартості отриманого речового майна, на користь військової частини НОМЕР_1 .

стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 1762,00 грн. на користь військової частини НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого механіка-водія евакуаційного відділення евакуаційного взводу евакуаційної роти евакуаційного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 у період з 28.08.2015 р. згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.08.2015 р. №189, Указу Президента України від 14.01.2015 р. № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» по 28.04.2018 р. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2018 р. №110.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.08.2015 р. №189 ОСОБА_1 був зарахований на всі види забезпечення з 28.08.2015 р.

Відповідач отримав речове майно на загальну суму 8580,88 грн.

В період проходження військової служби відповідач самовільно залишив військову частину 22.11.2015 р., у зв`язку з чим наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.12.2015 р. №74-РС був зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

28.04.2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2018 р. №110 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас за п «1» підп. «е» ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через службову невідповідність), та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

У разі звільнення з військової служби мобілізованих осіб вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу.

Під час проходження служби відповідачу були видані предмети речового майна на загальну суму 8580,88 грн. Оскільки, відповідач був мобілізований відповідно до Указу Президента

України від 14.01.2015 р. №15/2015 «Про часткову мобілізацію» та звільнений зі служби (через службову невідповідність), то при звільненні з нього підлягає стягнення вартості отриманого ним речового майна.

Відповідно до довідки-розрахунку №5 від 27.03.2018 р. та довідки - розрахунку №6 від 27.03.2018 р. заборгованість відповідача перед військовою частиною НОМЕР_1 по відшкодуванню вартості речового майна становить 8580,88 грн.

ОСОБА_1 в добровільному порядку не було сплачено вартість речового майна, а тому сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 8580,88 грн.

З метою поновлення порушеного права, у відповідності до чинного законодавства, необхідно стягнути з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 ,як відшкодування вартості отриманого речового майна, грошові кошти у сумі 8580,88 грн.

Представник позивача військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В Долинський районний суд Івано-Франківської області поступило клопотання, згідно якого позивач просить розглядати справу №445/731/18 за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , про стягнення вартості речового майна за відсутності позивача (представника позивача) (а.с.26).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34), оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.33). Відзиву на позов відповідачем не подано.
Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Ч. 2 ст. 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст.1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністра оборони України № 232 від 29.04.2016, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за № 768/28898, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не

закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 243 від 23.06.1995р., визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати.
Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 № 189 від 28.08.2015 року сержанта ОСОБА_1 , зараховано до списків особового складу частини, призначено на посаду старшого механіка-водія евакуаційного відділення евакуаційного взводу евакуаційної роти евакуаційного батальйону та зараховано на всі види забезпечення (а.с.6).
Копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 74-РС від 24.12.2015 року сержанта ОСОБА_1 , старшого механіка-водія евакуаційного відділення евакуаційного взводу евакуаційної роти евакуаційного батальйону увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира 146 окремого ремонтно-відновлюваного полку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 24.12.2015 року (а.с.7).

Копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 110 від 28.04.2018 року сержанта ОСОБА_1 , звільненого наказом командира 146 окремого ремонтно-відновлюваного полку від 28.04.2018 року №23-РС у запас за пунктом «1» підпункту «є» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), з 28.04.2018 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Долинського об`єднаного РВК Івано-Франківської області (а.с.9).
Згідно довідки-розрахунку №5 на відшкодування збитків за носіння речового майна менше встановлених термінів з військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшини ОСОБА_1 , (а.с.9), за останнім рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: кашкет польовий камуфльований 1шт. загальною вартістю 32,90грн.; куртка утеплена польова 1шт. загальною вартістю 666,41грн.; костюм польовий літній камуфльований 1 к-т, загальною вартістю 479,88грн.; черевики з високими берцами 1пар. загальною вартістю 810,00 грн.; футболка 1шт. загальною вартістю 36,00 грн.; труси 1шт. загальною вартістю 27,54грн.; ремінь брючний 1шт. загальною вартістю 1,32грн.; рушник 2 шт. загальною вартістю 24,70 грн.
Всього 8 найменувань на суму 2078,75грн.
Згідно довідки-розрахунку №6 на утримання коштів за втрачене інвентарне майно по речовій службі з військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшини ОСОБА_1 від 27.03.2018 року (а.с.10), за останнім рахувалось речове майно, а саме: рюкзак 1шт. загальною вартістю 900,00 грн.; казанок алюмінієвий 1шт. загальною вартістю 32,50 грн.; фляга алюмінієва 1 шт., загальною вартістю 32,50 грн.; чохол до фляги 1 шт. загальною вартістю 11,73 грн.; костюм для захисту від води 1 к-т. загальною вартістю 3180,00 грн.; костюм для інших фахівців 1 к-т. загальною вартістю 2340,00грн.
Всього 6 найменувань на суму 6502,13грн.
Всього на загальну суму 8580,88 грн.
З огляду вищенаведеного, позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довів обставини на які посилався, як на підставу своїх вимог.
При цьому, всупереч вимогам наведених вище норм процесуального закону, відповідач не

надав суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які спростували доводи позивача.
Статтею 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Враховуючи вищенаведене та зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби з військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із службовою невідповідністю, позивач має право на утримання з відповідача вартості предметів речового майна строки носіння яких не закінчилися, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
На підставі ст.ст.22,1166,1212 ЦК України, керуючись 12, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 відшкодування вартості отриманого речового майна в сумі 8580 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 - 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп., сплаченого судового збору згідно квитанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач : військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 в Державній казначейській службі України м.Київ МФО 820172 .
Відповідач: ОСОБА_1 , 1965 р.н., житель АДРЕСА_2 ;

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш