Справа №204/6273/18
Провадження №2/204/1730/18
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з вересня 2017 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, чоловік проживає з іншою жінкою, а син проживає з позивачем, тому вона самостійно несе тягар з його утримання при тому, що не має можливості працювати. В цілому вона та дитина перебувають на утриманні її батьків та матері відповідача. На сьогоднішній день сторонам не вдалося досягти згоди щодо розміру аліментів, які має сплачувати відповідач. Позивач зазначає, що інших утриманців відповідач не має. Враховуючи викладене, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. До початку судового засідання надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутності.

Відповідач належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.

Сторони перебувають у шлюбі з 26 квітня 2014 року (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Також судом встановлено, що сторони живуть окремо, син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, самостійного доходу не має; має задовільний стан здоровя.

Відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоровя; матеріали справи не містять відомостей щодо місця роботи відповідача, наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дитини є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому суд вирішив стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 200, 264, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: м. Дніпро, ж/м Тополь 1, буд.6, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: м. Дніпро, ж/м Тополь 1, буд.6, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 27 серпня 2018 року і до 03 січня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: