ОСОБА_2 - відповідач
Вимоги позивача: надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька
ОСОБА_3 - представник позивача
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить надати дозвіл матері: ОСОБА_1 на виїзд неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без дозволу (згоди) і супроводу батька: ОСОБА_2 на період з 30.03.2018 року по 16.07.2019 року до Французької Республіки та оформлення проїзних документів і візи для виїзду за межі України посилаючись на те, що відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення.
Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними потовими повідомленнями.
Представник позивача посилаючись на те, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, не заперечував проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Попереднє прізвище позивача було: ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища від 27.12.2017 року.
Сторони мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.07.2003 року.
Згідно з ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог про те, що він безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України або що виїзд дитини, про який йдеться в позові зашкодить неповнолітній дитині, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
Вищевикладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог.
За таких обставин, позов задовольняється.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: