Провадження №2-о-330/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована сторона П»ята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних стосунків,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до Солом'янського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Як вбачається зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів, дана заява подана в порядку окремого провадження за місцем відкриття спадщини.

Ознайомившись з поданими матеріалами, вважаю за необхідне повернути їх заявнику без розгляду, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що заявником є громадянином Російської Федерації та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, в розумінні вимог ст. 316 ЦПК України подана заява не підсудна Солом'янському районному суду м.Києва.

Відповідно до ст. 45 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, яка 10.11.1994 року була ратифікована Верховною Радою України передбачено, що право спадкування майна, крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї статті, визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої спадкоємець мав останнє постійне місце проживання. Право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно.

Відповідно ст. 48 Конвенції, компетенція по справах про спадщину провадження по справах про спадкування рухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої мав місце проживання спадкодавець у момент своєї смерті. Провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. Положення пунктів 1 і 2 цієї статті застосовуються також при розгляді спорів, що виникають у зв'язку з провадженням по

справах про спадщину.

Разом з тим, подана заява не стосується вирішення спору щодо спадкування та відповідно не стосується вирішення спірних питань щодо спадкування рухомого чи нерухомого майна після смерті спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Дана заява подана на поновлення особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1, тобто встановлення факту родинних стосунків з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме, що він є рідним сином та відповідно рідним онуком померлих.

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв'язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю. Особистим законом особи без громадянства вважається право держави, у якій ця особа має місце проживання, а за його відсутності - місце перебування. Особистим законом біженця вважається право держави, у якій він має місце перебування. При визначенні особистого закону відповідно до частин другої і третьої цієї статті вважається, що якщо недієздатна особа змінила місце свого проживання без згоди свого законного представника, то така зміна не спричиняє зміну особистого закону такої особи.

З поданих матеріалів заяви вбачається, що заявник є громадянином Російської Федерації та відповідно до ЗУ «Про міжнародне приватне право» при вирішенні питання про встановлення факту має застосуватися законодавство, громадянином якої є заявник.

Таким чином, заява про встановлення факту родинних стосунків має подаватися за законодавством Російської Федерації, громадянином якої є заявник.

У відповідності зі ст. 187 ЦПК України, у разі якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду , суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому, ст. 31 цього Кодексу.

З огляду на те, що заявник є громадянином Російської Федерації та не значиться зареєстрованим у встановленому законом порядку у Солом'янському районі м.Києва та відповідно на території України, а чинне законодавство не передбачає повернення заяви заявнику у зв'язку з її непідсудністю, а тому приймаючи до уваги вимоги ст.3 ЦПК України, вказаної вище Конвенції та ЗУ «Про міжнародне приватне право», вважаю за можливе повернути заявнику подану заяву без розгляду.

Разом з цим, суд роз'яснює заявнику право на звернення до суду з позовом в порядку загального позовного провадження.

В іншому випадку заявник має право звернутися до компетентного суду в порядку визначеному законодавством Російської Федерації.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

За таких обставин, вважаю за необхідне повернути заявнику суму судового збору в розмірі 352, 40 грн., сплаченого згідно з квитанцією № 0.0..1 від 29.08.2018.

Керуючись ЗУ "Про міжнародне приватне право», Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ЗУ «Про судовий збір» ст.ст. 3, 10, 187, 293, 316, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована сторона П'ята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних стосунків, повернути заявнику без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_5 суму судового збору в розмірі 352, 40 грн., сплаченого згідно з квитанцією № 0.0..1 від 29.08.2018.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Букіна