Справа № 536/1036/18
03 жовтня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі :
Головуючого судді - Колотієвського О.О.,
при секретарі - Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-
21 червня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги позивач мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою Полтавська обл., Кременчуцький район, с. Новоселівка, вул. Миру (Радянська), 91, в якому він проживає разом зі своєю сім'єю.
У 2006 році його син ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_2, яка після укладення шлюбу почала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1.
26 січня 2017 року шлюб між його сином - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було офіційно розірвано на підставі заочного рішення Кременчуцького районного суду по справі №536/2031/16-ц.
Станом на 12.06.2018 року у будинку окрім позивача зареєстровані також ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 - колишня невістка (відповідач), ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_6 - онук.
ОСОБА_2 з грудня 2016 року не проживає у будинку, участі у витратах на оплату комунальних послуг та підтримання будинку в належному стані не приймає, спільне господарство не веде. Особисті речі колишня невістка з будинку забрала та жодного разу не заявляла про намір користуватися житлом, але зніматися з реєстрації не бажає.
15 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача листом із вимогою про добровільне зняття з реєстрації місця проживання. Відповіді на зазначений лист він не отримав.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися. Представник позивача на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без їх участі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою останнього місця реєстрації. Заяв про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою Полтавська обл., Кременчуцький район, с. Новоселівка, вул. Миру (Радянська), 91, в якому він проживає разом зі своєю сім'єю, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії САА № 573912.
У 2006 році його син ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_2, яка після укладення шлюбу почала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1.
26 січня 2017 року шлюб між його сином - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було офіційно розірвано на підставі заочного рішення Кременчуцького районного суду по справі №536/2031/16-ц.
Станом на 12.06.2018 року у будинку окрім позивача зареєстровані також ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 - колишня невістка (відповідач), ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_6 онук, що підтверджується довідкою Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 18-923 від 12 червня 2018 року.
ОСОБА_2 з грудня 2016 року не проживає у будинку, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 15.06.2018 року складеного комісією Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Участі у витратах на оплату комунальних послуг та підтримання будинку в належному стані не приймає, спільне господарство не веде. Особисті речі колишня невістка з будинку забрала та жодного разу не заявляла про намір користуватися житлом, але зніматися з реєстрації не бажає.
15 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача листом із вимогою про добровільне зняття з реєстрації місця проживання. Відповіді на зазначений лист він не отримав.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
Згідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Керуючись Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 ст. 1 про захист власності - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. ч. 1 ст. 71 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, п.п.1, 5 ч.3, ч.4 ст. 71 цього ж Кодексу.
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Стаття 72 ЖК України встановлює, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає з 2016 року, обов'язків щодо утримання житла - не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявив.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський