Справа № 212/5843/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Ваврушак Н. М., за участі секретаря судового засідання Плотнікової Т. Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
07 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування позову зазначив, що 05 грудня 2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір без номера, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. 23.04.2014 року позичальник ОСОБА_3 померла. На дату смерті ОСОБА_3 заборгованість за кредитом укладеним ОСОБА_3 становила 7947,31 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7947,31 грн. Зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями померлої ОСОБА_3, тому як спадкоємці повинні відповідати за кредитним зобовязаннями померлого позивальника. Просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 7947,31 грн. за кредитним договором спадкодавця ОСОБА_3 від 05.12.2006 року, судові витрати.
27 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не зявився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не зявились, відзиву на позов не подали та ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
05 грудня 2006 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Даний договір без номера від 05.12.2006 був укладений на підставі заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9,10-15).
Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Так за кредитним договором без номера від 05.12.2006 року станом на 23.04.2014 року у позичальника ОСОБА_3 перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 7947,31 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7947,31 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 4-8).
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 свої зобовязання перед АТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаним кредитним договором не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншим витратам згідно умов Договору - не повертала, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору.
Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 572341, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 25.04.2014 року, ОСОБА_3 померла 25 квітня 2014 року. (а.с.19).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.
Тобто за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.
Так ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3.
Листом-претензією від 22.05.2018 року підтверджується, що позивачем були заявлені вимоги до спадкоємців кредитора, які до часу звернення позивача до суду залишились без виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоїн кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.
Згідно ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Враховуючи, що на день смерті позичальника ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором без номера від 05.12.2006 року становить 7947,31 грн., відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є спадкоємцями померлої, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 881,00 гривень з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст..ст.608, 1218,1219,1268,1270,1282 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280,281,282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне рішення складено і підписано без його проголошення 23 жовтня 2018 року.
Суддя: Н. М. Ваврушак