ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року м. Кропивницький

справа № 389/656/18

провадження № 22-ц/781/1415/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Дуковського О.Л., Кіселика С.А.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі судді Ткаченка Б.Б. від 24 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним рішення та зобовязання передати у власність земельну ділянку, -

встановив:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 20 квітня 2016 року він як учасник бойових дій звернувся з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 07.06.2016 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. У подальшому, у сертифікованого інженера землевпорядника ОСОБА_2 він замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства.

Даний проект землеустрою був погоджений висновком експерта державної експертизи від 29.08.2017 року, в якому експертом було зазначено, що проект землеустрою відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

09.09.2017 року державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки, яка відводиться ОСОБА_1, внаслідок чого земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:000:5310.

Вказав, що він подав до Головного управління Держгеокадстру у Кіровоградській області проект землеустрою на затвердження та передачу у власність земельної ділянки, однак листом від 02.10.2017 року йому було відмовлено з тих підстав, що проект землеустрою не пройшов обовязкову державну експертизу землевпорядної документації.

Зазначив, що за результатами проведеної державної експертизи землевпорядної документації від 27.11.2017 року № 2259 зауваження та пропозиції до землевпорядної документації з боку експертів були відсутні. Дана експертиза була проведена трьома експертами і затверджена печаткою та підписом начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Після проведення експертизи, він знову подав до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заяву про затвердження проекту землеустрою та передачу йому у власність земельної ділянки.

Однак, листом начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05.01.2018 року № М-24556/0-33/0/17-18 йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, у звязку з його невідповідністю вимогам законів та прийнятих на підставі них нормативно-правових актів, не зважаючи на те, що чотири експерта державної експертизи землевпорядної документації та державний кадастровий реєстратор не знайшли жодних порушень у проекті землеустрою.

На повторно подану ним заяву про затвердження проекту землеустрою, також отримав відмову з тих самих підстав, про що викладено у листі начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_3 від 01.03.2018 року.

Вважає, дану відмову начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області протиправною, оскільки він не наділений повноваженнями на стадії затвердження проекту землеустрою перевіряти проект та вказувати які-небудь зауваження, тим більше після проведеної обовязкової державної експертизи землевпорядної документації без зауважень.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати незаконною відмову начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_3 від 01.03.2018 року № М-1640/0-1427/0/17-18 та зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою та передати йому у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:000:5310, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, на підставі заяви від 16.02.2018 року. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати повязанні з отриманням правничої допомоги.

Заочним рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 травня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та надання власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,00 га на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, викладену у листі №М-1640/0-1427/0/17-18 від 01 березня 2018 року.

Зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,00 га на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови у зобовязанні Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою та передати у власність земельну ділянку, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зобовязати відповідача затвердити проект землеустрою та передати йому у власність вказану земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га ріллі із земель державної власності на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства /а.с. 11/.

Наказом Головного управління Держгеокадастру №11-5446/14-16-СГ від 07.06.2016 року позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с.16/.

19.07.2017 року ОСОБА_1 було замовлено у інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки /а.с.6-10/.

Даний проект землеустрою був погоджений висновком державної експертизи про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 29.08.2017 року № 6068/82-17 та висновком державної експертизи землевпорядної документації від 27.11.2017 року № 2259 /а.с.36,37/.

15.09.2017 року державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер :02:000:5310 /а.с.38/.

На подані позивачем до Головного управління Держгеокадстру у Кіровоградській області заяви про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, він отримував письмові відмови.

Так, листами Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № М-24556/0-33/0/17-18 від 05.01.2018 та №М-1640/0-1427/0/17-18 від 01.03.2018 року позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, у звязку з невідповідністю проекту землеустрою вимогам законів та нормативно-правових актів, саме вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних і ділянок в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України № 376 від 18 травня 2010 року /а.с.42, 44/.

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та надання власність ОСОБА_1 земельної ділянки.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у приватну власність спірну земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що вказана вимога є безпідставною, оскільки суд не може вирішувати питання, віднесені до виключної компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, суд першої інстанції помилково вважає повноваження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, затвердити проект землеустрою чи ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Разом з тим, як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування» при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог щодо зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 земельну ділянку у власність підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення вимог в цій частині.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позову щодо зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою та передати у власність спірну земельну ділянку, в іншій частині судове рішення апеляційним судом не переглядається.

У порядку ст. 141 ЦПК України з Головного управління Держгекадастру у Кіровоградській області підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1057 грн. 20 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 травня 2018 року скасувати в частині зобовязання Головного управління Держгекадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2, 0000 га з кадастровим номером :02:000:5310, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, на підставі заяви від 16.02.2018 року та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Зобовязати Головне управління Держгекадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою та передати учаснику бойових дій ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 2, 0000 га з кадастровим номером :02:000:5310, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, на підставі заяви від 16.02.2018 року.

Стягнути з Головного управління Держгекадастру у Кіровоградській області судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1057 грн. 20 коп. в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28.09.2018 року.

Головуючий:

Судді: