Справа № 755/8159/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і додаткових витрат,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі з 08.12.2011 року. Від шлюбу мають дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. Приблизно рік тому вона зрозуміла, що їх подружнє життя з відповідачем не принесло їх сімейного щастя. Вони неодноразово намагалися налаштувати на правильний лад їх сімейні сосунки, але все було марно, оскільки почуття кохання зникло остаточно, а між ними почали виникати неприємні з'ясування стосунків. Практично з 2017 року вони не поживають разом. Крім того, відповідач взагалі не приймає участь в утриманні та вихованні їх дитини, коштів не надає взагалі. Дитина відвідує дитячий садок, та додатково відвідує різноманітні платні гуртки та секції, про що відповідачу відомо. У зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом, та просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмір 2 000,00 грн. та додаткові витрати в розмірі 1 000,00 грн.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково, заперечував в частині стягнення додаткових витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 10.07.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті спору.

Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося.

В суді встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.12.2011 року. В шлюбі мають дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з матір'ю. Дитина знаходиться на повному утриманні матері.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В даному випадку, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000,00 грн. Вказаний розмір аліментів відповідачем визнається, і на думку суду, є відповідним.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1 000,00 грн. посилаючись на те, що дитину ходить до дитячого садка, та додатково відвідує різноманітні платні гуртки та секції. Однак, доказів на підтвердження своїх доводів не надала, що дає підстави для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 55, 56, 110-112, 150, 180-184, 185 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 206, 264, 265, 273, 354, 355,430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і додаткових витрат - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.12.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1970.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживає: АДРЕСА_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2 000,00 грн. (двох тисяч гривень), починаючи з 31.05.2018 року та до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: