Провадження номер 2/741/228/18
Єдиний унікальний номер 741/155/18
РІШЕННЯ

іменем України

22 серпня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 серпня 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб. У подружжя є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, 13 січня 2017 р. н.. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося. У сторін різні погляди на спільне сімейне життя і обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Це призвело до постійних сварок в сімї. Спільне господарство не ведеться з травня 2017 року. ОСОБА_2 просив суд винести рішення про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, у якій указала, що визнає позовні вимоги, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Руденко» та розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі.

З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили шлюбні стосунки з травня 2017 року, ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю. Отже, суд уважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому задовольняє позовні вимоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 211, 263-265, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кравченко) ОСОБА_6, зареєстрований 29 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 69.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище, набуте в шлюбі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий