АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/344/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія», на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення пені у зв'язку з порушенням договірного зобов'язання,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» (далі - ЗАТ «Українська будівельна компанія») про стягнення пені у зв'язку з порушенням договірного зобов'язання. В обґрунтування позову зазначила, що 08 квітня 2014 року між нею та ЗАТ «Українська будівельна компанія» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 4-2-15, відповідно до якого ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язалося продати клієнту майнові права на квартиру АДРЕСА_2, вартістю 315 000 грн. Відповідно до п.1.7. Договору ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язалась здати будинок в експлуатацію не пізніше першого кварталу 2015 року, тобто до 31 березня 2015 року. Пунктом 4.6. договору визначено, що ЗАТ «Українська будівельна компанія» у випадку порушення зобов'язань за п. 1.7. Договору щодо строків введення будинку в експлуатацію більше аніж на 120 календарних днів зобов'язана сплатити їй пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної оплаченої нею суми за договором. Посилаючись на те, що ЗАТ «Українська будівельна компанія» неналежним чином виконала свої зобов'язання, будинок був зданий в експлуатацію лише 29 жовтня 2015 року, про що був отриманий Сертифікат серії ІУ №43 від 29 жовтня 2015 року, позивачка просила стягнути з відповідача пеню відповідно до п. 4.6. договору за період з 30 липня 2015 року по 29 жовтня 2015 року в сумі 40 065,75 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про стягнення пені у зв'язку з порушенням договірного зобов'язаннязадоволено.

Стягнуто із ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 пеню у зв'язку з порушенням договірного зобов'язання № 4-2-15 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 08 квітня 2014 року , що становить 40 065,75 грн.

Стягнуто із ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551,21 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., а всього 1551,21 грн.

В апеляційній скарзі представник ЗАТ «Українська будівельна компанія» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що будівництво будинку було закінчено ще у квітні 2015 року. Прострочення здачі будинку в експлуатацію зумовлено причинами, що не залежали від відповідача, а саме, затримкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у виготовленні Довідки щодо показників на житловий, громадський чи виробничий будинок, господарські будівлі, захисні споруди. Зобов'язання ЗАТ «Українська будівельна компанія» перед ОСОБА_2 не є грошовим, тому, у суду були відсутні будь-які підстави для стягнення пені відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України. Також, зазначає, що позовні вимоги про стягнення пені заявлені ОСОБА_2 зі спливом позовної давності, визначеної ч. 2 ст. 258 ЦК України, що також є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження отримана представником ОСОБА_2 03 січня 2017 року, відзив на апеляційну скаргу представника ЗАТ «Українська будівельна компанія» не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 квітня 2014 року між ЗАТ «Українська будівельна компанія» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 4-2-15, відповідно до п. 1.1. якого ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язалося передати ОСОБА_2 у власність майнове право на квартиру АДРЕСА_2, позначеному на схемі генерального плану за № 4. Згідно з п. 2.1. договору ціна продажу майнових прав визначена в сумі 315 00 грн., включаючи ПДВ у розмірі 52 500 грн. (а. с. 7-14)

Відповідно до п. 1.6. договору після прийняття будинку в експлуатацію, його технічної інвентаризації та за умови сплати ціни продажу майнового права ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язана протягом 30 (тридцяти) календарних днів передати ОСОБА_2 квартиру за актом прийому-передачі, а також технічний паспорт на квартиру.

Відповідно до п.1.7 договору сторонами визначено орієнтовний термін прийняття будинку в експлуатацію - 4 квартал 2014 року, але не пізніше ніж 1 квартал 2015 року.

Пунктом 4.6. договору визначено, що у випадку порушення ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язань згідно п. 1.7., щодо строків введення будинку в експлуатацію більше ніж на 120 (сто двадцять) календарних днів воно сплачує ОСОБА_2 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної оплаченої суми ОСОБА_2 по договору.

ОСОБА_2 виконала свої зобов'язання за договором, оплативши вартість майнових прав у сумі 315 000 грн., що підтверджується відповідною довідкою виданою ЗАТ «Українська будівельна компанія» 09 квітня 2014 року.

В свою чергу ЗАТ «Українська будівельна компанія» у визначений п. 1.7. Договору термін будинок в експлуатацію не здало.

Відповідно до Сертифікату серії ІУ №43, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, був зданий в експлуатацію 29 жовтня 2015 року (а. с. 19).

14 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до ЗАТ «Українська будівельна компанія» із вимогою про сплату пені на підставі п. 4.6. договору за період з 30 липня 2015 року по 29 жовтня 2015 року в сумі 39 966 грн. (а. с. 20).

Листом від 14 серпня 2016 року №53/01-2016 ЗАТ «Українська будівельна компанія» відмовило у задоволенні вимоги ОСОБА_2 (а. с. 21).

Вважаючи відмову ЗАТ «Українська будівельна компанія» незаконною, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення пені за період з 30 липня 2015 року по 29 жовтня 2015 року в сумі 40 065,75 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

В повному обсязі колегія суддів не може погодитися із таким висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокремасплата неустойки(п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як було встановлено, п. 4.6. договору був передбачений обов'язок ЗАТ «Українська будівельна компанія» сплатити ОСОБА_2 неустойку від загальної оплаченої суми ОСОБА_2 по договору у випадку порушення ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язань згідно п. 1.7., щодо строків введення будинку в експлуатацію більше ніж на 120 (сто двадцять) календарних днів, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Вказані положення договору є результатом домовленості сторін, а тому є обов'язковим до виконання згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, був зданий ЗАТ «Українська будівельна компанія» в експлуатацію лише 29 жовтня 2015 року.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 неустойки відповідно до п. 4.6. договору № 4-2-15 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 08 квітня 2014 року.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що положення пункту 4.6 договору суперечать ст. 549 ЦК України.

У п.4.6. договору сторони визначили розмір пені (грошової суми) у разі порушення боржником зобов'язання та порядок її обрахування за кожен день прострочення. За правилами ч.1 ст. 549 ЦК України пеня є видом неустойки. Питання про визнання недійсним певних положень укладеного з ОСОБА_2 договору ЗАТ «Українська будівельна компанія» не порушувало.

Доводи ЗАТ «Українська будівельна компанія», що прострочення здачі будинку в експлуатації відбулося з вини Київського міського бюро технічної інвентаризації, не спростовують правильність висновків суду про право ОСОБА_2 на стягнення пені .

Разом з тим, визначаючи розмір неустойки, що підлягає стягненню із ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_2, суд не звернув уваги на те, що відповідач ЗАТ «Українська будівельна компанія» подало заяву про застосування позовної давності, у якій вказувало, що неустойка має бути обраховано за останній рік до звернення до суду, та не надав оцінки вказаним доводам у рішенні.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом 26 серпня 2016 року, а тому з ЗАТ «Українська будівельна компанія» підлягає стягненню неустойка за період з 26 серпня 2015 року по 28 жовтня 2015 року, що становить 26 995,07 грн. (за період з 26 серпня 2015 року по 27 серпня 2015 року - 1035,62 грн., виходячи із облікової ставки НБУ 30,00%, за період з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року - 13048,77 грн., виходячи із облікової ставки НБУ 27,00%, за період з 25 серпня 2015 року по 28 жовтня 2015 року - 12 910,68 грн., виходячи із облікової ставки НБУ 22,00%). Оскільки будинок був прийнятий в експлуатацію 29 жовтня 2015 року, цей день в розрахунок пені не включається.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру витрат на правовому допомогу сторонами не оскаржене.

Враховуючи викладене рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року підлягає скасуванні з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції з ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 673,80 грн. витрат на правовому допомогу, 371,40 грн. судового збору, а всього 1045,20 грн. судових витрат. У зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Українська будівельна компанія» підлягає стягненню 197,78 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія», задовольнити частково.

Скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення пені у зв'язку з порушенням договірного зобов'язаннязадовольнити частково.

Стягнути із Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31171267, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ремонтна, 8) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1)неустойку відповідно до п. 4.6. договору № 4-2-15 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 08 квітня 2014 року за період з 26 серпня 2015 року по 28 жовтня 2015 року, що становить 26 995,07 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_2відмовити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 судові витрати у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції в сумі 1045,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» судові витрати у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 197,78 грн. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.