233 Справа № 233/4080/18
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2018 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Малінова О.С.;

за участі секретаря Аллік Ю.М.;

представник заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2018 року адвокат ОСОБА_3, який діяв від імені та в інтересах стягувача ОСОБА_2, звернувся до суду із скаргою, на бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, в якій зазначив, що ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року було визнано неправомірною дії та бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області ОСОБА_5

25.06.2018 року до ГТУЮ у Донецькій області разом із скаргою була направлена засвідчена печаткою копія вищевказаної ухвали, але у відповідь було отримано лист за яким начальник ГТУЮ проігнорував ухвалу суду. Вважає, що всупереч вимогам абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим та третім цієї частини. Тому просив поновити строк на оскарження бездіяльності із причин того, що лист-відповідь був відправлений 25.07.2018 року, а отриманий 02.08.2018 року; визнати неправомірною бездіяльність начальника ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4, яка складається з не винесення постанови в порядку абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» після виявлення порушень вимог закону, що встановлені ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.05.2018 року та зобовязати начальника ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4 винести таку постанову; визнати обовязковою участь у справі начальника ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гірницького міського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки на користь заявника витрати на правову допомогу.

У судове засідання заявник та його представник ОСОБА_3 не зявилися, представник ОСОБА_3 надав клопотання на заміну сторони по справі, відповідно до якого просив замінити заінтересовану особу ОСОБА_6 на в.о. начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_7, так як саме він розглядав його заяви із вимогами про притягнення до відповідальності державного виконавця, посилаючись на ч.1 ст. 51 ЦПК України. Також просив продовжити розгляд скарги за відсутності заявника та його представника (а.с.35).

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення первісної заяви та клопотання про заміну сторони по справі заперечував у повному обсязі, надав відзив на скаргу та заперечення на клопотання про заміну сторони (а.с.27-30, 44-45). Так згідно відзиву на скаргу зазначив, що начальник Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 не є посадовою особою органу державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Щодо клопотання про заміну сторони по справі зазначив, що до вказаного клопотання ОСОБА_3 додав відповідь Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області на скаргу ОСОБА_3 від 03.08.2018 року, яка підписана в.о. начальника вказаного управління ОСОБА_7, тобто просить розглянути іншу скаргу та дії іншої посадової особи. Тому вважає, що дії Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області під час розгляду скарги ОСОБА_3 від 03.08.2018 року повинні розглядатись судом в іншому провадженні за окремо наданою скаргою.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року скаргу ОСОБА_2 від імені якого діяв ОСОБА_3 на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України та про скасування постанов державного виконавця, стягувач ОСОБА_8, заінтересована особа - державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_9 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_9 в частині не надіслання боржнику ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 17.10.2005 р. по цивільній справі №2-3058/2005.

В задоволенні вимог в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2017 року та винесення постанови про стягнення аліментів від 01.12.2017 року у виконавчому провадженні №55139749 за підписом державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_9 відмовлено.

Але вказана ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області набула законної сили лише 14 серпня 2018 року після розгляду апеляційної скарги саме ОСОБА_2, від імені якого діяв ОСОБА_3 Апеляційним судом Донецької області, який залишив ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду без змін (а.с.55-61).

Тобто на час звернення ОСОБА_3 як із первісною скаргою від 25.06.2018 року до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у якій скаржник саме посилається на вказану ухвалу, так і із скаргою від 07.08.2018 року, що розглядається, до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, ухвала Костянтинівського міськрайонного суду від 30.05.2018 року не набула законної сили.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, суд вважає, що на час звернення ОСОБА_3 до суду із цією скаргою на бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 відсутні будь-які правові підстави для такої скарги. При цьому суд також погоджується із запереченнями представника заінтересованої особи в частині того, що начальник Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 не є посадовою особою органу державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.60.2016 року №1403-VІІІ.

Щодо клопотання ОСОБА_3 про заміну заінтересованої сторони під час розгляду первісної скарги, суд зазначає, що у його задоволенні слід також відмовити, оскільки це клопотання ґрунтується на абсолютно нових підставах - новому зверненні ОСОБА_3 до начальника ГТУЮ у Донецькій області від 03.08.2018 року, та отриману нову відповідь за підписом в.о. начальника управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_10 від 14.08.2018 року (а.с.36,38-39).

Посилання скаржника на ч.1 ст.51 ЦПК України як на підставу для задоволення зазначеного клопотання є хибним, оскільки вказана стаття стосується позовного провадження. Розгляд скарг сторін виконавчого провадження здійснюється судом за правилами, встановленими розділом VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень Цивільного процесуального кодексу України, який не передбачає такої процесуальної дії.

Відповідно до вимог ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Частиною 3 ст.451 ЦПК передбачає якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Щодо стягнення на користь заявника витрат на правову допомогу суд зазначає, що відповідно до ст. 452 ЦПК судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

Тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 в цій частині слід також відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, на бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було складено без участі особи, яка її оскаржує, такий учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя