Справа №345/3957/18
Провадження № 2/345/1680/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано &#8211; Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Шмігель І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала в с. Копанки Калуського району разом зі своєю сімєю мама ОСОБА_3, та її донька ОСОБА_4, а також два її брати ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Проживали вони всі у будинку її бабці ОСОБА_7. В 1999р. бабця ОСОБА_7. оформляла право власності на будинковолодіння, де вона проживала разом із ними, та при оформленні права власності свідоцтво було видано на право спільної сумісної власності, хоча при цьому, жодним чином не вказано, з ким вона мала право власності на цей будинок. В той же час, при приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку право власності було оформлено виключно за ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки ОСОБА_7. Ще задовго до смерті бабуся склала заповіт, згідно якого все майно заповіла позивачці. Після спливу шестимісячного терміну після смерті бабці позивачка подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак Постановою приватного нотаріуса від 17.05.2018р. № 426/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про право власності не оформлено належним чином та в свідоцтві про право власності зазначається що будинковолодіння належить на праві спільної сумісної власності, право власності на земельну ділянку не зареєстровано, та є розбіжність у імені бабці в документах, а саме в документах є розбіжність щодо імені «ОСОБА_7», «ОСОБА_7».

У звязку з цим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить його задоволити, справу просить розглянути без її участі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_9, позивач прийняв спадкове майно та користується земельною ділянкою.

Дане майно належало при житті спадкодавцю, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована на території Новицької сільської ради Калуського району ІваноФранківської області, виданого на імя ОСОБА_9 - (а.с. 12).

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки ОСОБА_7 (а.с.7). Ще задовго до смерті бабуся склала заповіт, згідно якого все майно заповіла позивачці (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки ОСОБА_7. Ще задовго до смерті бабуся склала заповіт, згідно якого все майно заповіла позивачці. Після спливу шестимісячного терміну після смерті бабці позивачка подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак Постановою приватного нотаріуса від 17.05.2018р. № 426/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про право власності не оформлено належним чином та в свідоцтві про право власності зазначається що будинковолодіння належить на праві спільної сумісної власності, право власності на земельну ділянку не зареєстровано, та є розбіжність у імені бабці в документах, а саме в документах є розбіжність щодо імені «ОСОБА_7», «ОСОБА_7».

ОСОБА_7 та ОСОБА_7 це одна і та ж особа підтверджується тим, що згідно свідоцтва про смерть бабці, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 р. в с. Копанки, та згідно свідоцтва про народження ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Копанки. Згодом бабця вийшла заміж та змінила своє прізвище на ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно із ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки я проживала разом з бабцею у належному їй будинку, та у шестимісячний строк звернулась до нотаріуса, то відповідно я прийняла спадщину.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити.

На підставі ст. ст. 1216 1218, 1220, 1223, 1233 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.19,274, 263-265 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме:

в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1;

на земельну ділянку площею 0,1459 га в с. Копанки Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер НОМЕР_4);

на земельну ділянку площею 0,2146 га в с. Копанки Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_3);

на земельну ділянку площею 0,2222 га в с. Копанки Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_1);

на земельну ділянку площею 1,0818 га на території Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: