КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 520/3445/18
Провадження № 2/520/4183/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Шевчук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування
про визначення способів участі у вихованні дитини,
23.03.2018року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд визначити наступні способи участі у вихованні малолітнього сина -ОСОБА_4, 29 вересня 2011року народження, за попередньою домовленістю з матірю дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:встановити систематичні побачення з сином - у першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., з правом відвідування розважальних, освітніх закладів та закладів культури та можливістю ночівлі за його місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, без присутності матері.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11.09.2010року між ним та відповідачкою - ОСОБА_3 було укладено шлюб, який, у подальшому, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2014року було розірвано.
Від даного шлюбу, як зазначає позивач, 29 вересня 2011року у них народився син - ОСОБА_4.
Позивач вказує, що після розлучення він в добровільному порядку надавав відповідачці кошти на утримання сина та кошти на додаткові витрати, але прийняти участь у
вихованні сина у нього не було можливості, оскільки його колишня дружина
фактично позбавила його такої можливості.
Так, позивач зазначає, що на даний час йому невідомо місце проживання та засоби звязку ні його дитини, ні колишньої дружини, а також взагалі він має сумніви на предмет знаходження його малолітнього сина на території України.
Також позивач вказує, що за останньою взаємною усною згодою ним та відповідачкою було встановлено, що спілкування батька з дитиною буде відбуватись за першою вимогою батька, але після розірвання шлюбу він так і не побачив свого сина, а на його чисельні звернення щодо надання можливості в спілкуванні з дитиною, отримував відмови з необґрунтованих підстав, а згодом взагалі втратив зв'язок з колишньою дружиною.
Крім того, позивач зазначає, що оскільки він, як батько, був позбавлений можливості у спілкуванні та вихованні свого малолітнього сина, йому взагалі не відомо вподобання та прихильність сина до будь-яких наук, тощо, тобто йому взагалі нічого не відомо про сина, а така поведінка відповідачки усунула його від вибору форм, методів виховання, виборі навчального закладу або спортивної секції для сина.
Вищевикладені обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 05.04.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення способів участі у вихованні дитини. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 17.05.2018року судом, за власною ініціативою, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Київську районну адміністрацію Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2018року було зобовязано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування надіслати на адресу Київського районного суду м. Одеси висновок про визначення способів участі ОСОБА_2, 23.05.1979року народження, у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, 29 вересня 2011року народження.
У підготовчому засіданні 28.08.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 24.10.2018року позивач не зявився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_3 про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у підготовчі та судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.
Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання 24.10.2018року не зявився, про поважність причин відсутності суд не повідомив, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу, 29 вересня 2011року у них народився син ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 13.01.2015року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (повторно), актовий запис №1789 від 12.10.2011року (а.с. 7).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2014року, яке набрало законної сили 25.11.2014року, шлюб між ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Головата) ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який зареєстрований 11 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий за №65, було розірвано. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця Республіці Молдова міста Тирасполь, громадянина України) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 серпня 2014 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 29 вересня 2029 року.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо, а їх малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,проживає разом з відповідачкою.

Однак, як вказує позивач, після розірвання шлюбу прийняти участь у

вихованні сина у нього не було можливості, оскільки його колишня дружина

фактично позбавила його такої можливості, на даний час йому невідомо місце проживання та засоби звязку ні його дитини, ні колишньої дружини, а також взагалі він має сумніви на предмет знаходження його малолітнього сина на території України.

На виконання вимог ухвали суду від 22.05.2018року, якою було зобовязано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування надіслати на адресу Київського районного суду м. Одеси висновок про визначення способів участі ОСОБА_2, 23.05.1979року народження, у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, 29 вересня 2011року народження, Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до Служби у справах дітей Одеської міської ради з листами від 06.06.2018року за №01-412/508 та від 13.07.2018року за №01-12/646, в яких просила надати відповідний проект висновку та необхідний пакет документів з порушеного питання, оскільки розпорядженням Одеського міського голови №568 від 19.06.2017р. «Про удосконалення механізму взаємодії виконавчих органів Одеської міської ради з питань захисту прав дитини» передбачено видання розпоряджень та затвердження висновків з питань, віднесених до компетенції органу опіки та піклування, виключно, за результатами попередніх перевірок, проведених службою у справах дітей Одеської міської ради.

Листом від 16.08.2018 року за №05/6686 Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомила Київську районну адміністрацію Одеської міської ради про те, що Службою у справах дітей Одеської міської ради місце мешкання матері, ОСОБА_3, та малолітнього ОСОБА_4, 29.09.2011р.н., не зясовано, а тому, керуючись п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008р. №866, служба у справах дітей Одеської міської ради позбавлена можливості підготувати проект висновку стосовно визначення порядку спілкування з малолітнім ОСОБА_4, 29.09.2011р.н.

На виконання вимог ухвали суду від 28.08.2018року, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 08.10.2018року надіслав на адресу суду інформаційний лист за №8069 від 20.09.2018року, зі змісту якого вбачається, що останнє перетинання Державного кордону України ОСОБА_3, 11 вересня 1980року народження, було здійснено 08.11.2014року виїзд, пункт пропуску Кучурган. Інформації щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_4, в зазначений період в базі даних не виявлено.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, судовим розглядом встановлено, що оскільки місце мешкання ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4, 29.09.2011року народження, не зясовано, Київська районна адміністрація Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування позбавлена можливості підготувати висновок про визначення способів участі ОСОБА_2, 23.05.1979року народження, у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, 29 вересня 2011року народження.

З копії службової характеристики Одеського прикордонного загону на підполковника ОСОБА_2, помічника начальника загону з міжнародного співробітництва, 23.05.1979року народження, ІНФОРМАЦІЯ_5, на військовій службі з 01.08.1996, на займаній посаді з 16.03.2012 року, вбачається, що за час служби в займаній посаді зарекомендував себе з позитивної сторони. Конституційному обов'язку - відданий, присязі - вірний. Добросовісно виконує свій службовий обов'язок. Почуття відповідальності за доручену справу розвинуто добре. Вимогливий до себе та підлеглих. Вимогливість розумна та обґрунтована. Уважний до проблем, що стосуються підлеглих, завжди вирішує їх найкращим чином. Думає творчо, схильний до пошуку сміливих та оригінальних рішень. Текст, який виконує зрозумілий, стиль викладення добрий. Штабна культура добра. У стройовому відношенні підтягнутий. Здатен виконувати завдання, які потребують організаторських здібностей. Наполегливий, як правило перед труднощами не губиться. Має добру професійну підготовку, достатню для виконання поставлених завдань. Має достатні знання статутів та інших керівних документів. Працює над підвищенням рівня своїх військових знань. Почуття нового розвинене, намагається вивчати передовий досвід. Користується авторитетом та повагою серед товаришів по службі. Має достатню для своєї посади загальну культуру.Пам'ять в цілому добра. Скромний та простий у спілкуванні. Оптиміст по натурі. Добре переносить втому, зберігає ясний розум та швидко поновлює сили. Фізично розвинутий задовільно. Стан здоров'я добрий. Займаній посаді відповідає.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2014року, яке набрало законної сили 25.11.2014року, сплачує аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 29 вересня 2011року народження, що підтверджується звітами про здійснені відрахування та виплати.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово було нагороджено грамотами та подяками.

При викладених обставинах, з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідачки, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні дитини задовольнити, та визначити наступні способи участі у вихованні малолітнього сина -ОСОБА_4, 29 вересня 2011року народження, за попередньою домовленістю з матірю дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:у першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., з правом відвідування розважальних, освітніх закладів та закладів культури та можливістю ночівлі за його місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, без присутності матері дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування про визначення способів участі у вихованні дитини задовольнити.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 (23.05.1979року народження, зареєстрований за адресою: 65121, м. Одеса, вул. Левітана, 113, ІПН НОМЕР_2)у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_4, 29 вересня 2011року народження, шляхом встановлення його систематичних побачень з сином, за попередньою домовленістю з матірю дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом відвідування розважальних, освітніх закладів та закладів культури, та можливістю ночівлі за його місцем реєстрації та проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, без присутності матері дитини - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 65121, м. Одеса, вул. Левітана, 113, ІПН НОМЕР_1).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 25.10.2018року.

Суддя Петренко В. С.