АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 759/18971/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5961/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

13 вересня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - Дячук І.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Правобережне об'єднання пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 15 серпня 1984 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб, що підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, наданого Відділом ЗАГС Ленінського району міста Києва від 15 серпня 1984 року.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджуються Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_6 територіального управління юстиції у місті Києві від 26 липня 2017 року.

Також зазначила, що вона 17 жовтня 2017 року звернулась до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в місті Києві за призначенням пенсії у зв'язку із втратою годувальника та їй надано відповідь № 1868/01/х-1661 від 24 жовтня 2017 року про необхідність надання довідки про підтвердження факту спільного проживання з її чоловіком по день його смерті.

13 листопада 2017 року заявнику надано відповідь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» № 107/56-2123 в якій зазначено, що до повноважень комунального підприємства видача довідок про підтвердження факту проживання не належить.

8 листопада 2017 року Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією надано відповідь № 107-26/8206 з якої вбачається, що Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА забезпечує реалізацію державної політики у сфері реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб на території Святошинського району міста Києва, а отже надання інформації або підтвердження факту спільного проживання фізичних осіб , не відноситься до повноважень Відділу.

У зв'язку із викладеним, заявник звернулась із заявою до суду та просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 разом з її чоловіком ОСОБА_5 по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 січня 2018 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від10 квітня 2018 року заяву про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, я, що оскаржується.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність особи, яка не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви вбачається спір про право.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

За ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинена особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд першої інстанції, залишаючи заяву без розгляду, виходив з того, що з заяви ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, вбачається спір про право, оскільки зацікавленою особою - Правобережним об'єднаним управління пенсійного фонду України в м. Києві не визнається факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_5, з чого вбачається спір про право.

Проте, з тексту заяви та матеріалів справине встановлено посилань на обставини, які б дали підстави для висновку про наявність спору про право.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи дане питання, суд першої інстанції не в повній мірі вивчив доводи заяви та не дав їм належну оцінку, не визначився з характером спірних правовідносин, оскаржувана ухвала не містить належно викладеної мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду і наявності спору про право.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, тому на підставі п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року скасувати,справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді