Справа № 716/1302/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.18 року м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
за участю секретаря Вікторівської Д.Я.
представника позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що він є власником будинку за адресою м.Заставна вул.Дністровська,3. У вказаному будинку крім нього зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 Останні протягом тривалого часу, а саме близько 5 років, в ньому не проживають, він, як власник будинку, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів в будинку. Саме тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку знятися з реєстрації.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним та просив їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином судовими повістками, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає».
З відповіді на запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача видно, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 куди і направлялися судові повістки.
Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві свідоцтва про право на спадщину від 16.06.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований за адресою м.Заставна вул. Дністровська, 3 (а.с.8,9).
У вказаному будинку зареєстрований позивач та відповідачі, які з 2010 року в ньому не проживають, що вбачається з акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 (а.с. 11).
В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 приходяться сином та донькою позивача. Їм відомо, що останні виїхала за межі України, і з 2010 року в будинку позивача не проживають.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_2 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача у його домоволодінні.
Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Оскільки об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно п.2 ст. 3 Сімейного кодексу України: сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Частина 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відомості щодо укладення між сторонами договору найму (оренди) житла у відповідності до ст.ст. 810, 814 ЦК України у суду також відсутні. Угоди про користування спірним житлом не мають, сторони не пов'язані між собою спільним побутом, відповідач утриманням будинку не займається.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК Українизакріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи те, що відповідачі більше року в спірному будинку не проживають, спільного господарства не ведуть, то суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування спірним житловим будинком, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 316, 318, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. 1 ЗУ «Про Запобігання корупції», керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 128, 130, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим будинком за адресою м.Заставна вул.Дністровська3.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою м.Заставна вул.Дністровська3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Суддя Стрілець Я.С.