Справа № 725/2965/18
Провадження № 2/727/1354/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори про надання додаткового строку прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання додаткового строку прийняття спадщини посилаючись на те, що 24.04.2017 року помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на: 1/4 частку квартири АДРЕСА_1; земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0087 площею 0,1437 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Вінницька область, Бершадський район, село Берізки - Бершадські, вул. Перемоги, 11; земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0086 площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Вінницька область, Бершадський район, село Берізки - Бершадські, вул. Перемоги, 11.

Крім нього, спадкоємцями є дружина його батька ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3

В звязку із тим, що він працює, на момент смерті батька знаходився за кордоном в Республіці Португалія, в нього погіршився стан здоровя, йому було проведено операцію, тривав після операційний період та він вимушений був проходити призначене лікування, тому звернутись із заявою про прийняття спадщини у Консульство України в Португалії, він також не міг, оскільки по стану здоровя не мав можливості добратись до місця знаходження Консульства, яке знаходиться в м. Ліссабоні на відстані більше 300 км, від місця його проживання.

В Україну він повернувся напередодні завершення шестимісячного строку, а саме: в середині жовтня 2017 року. По приїзду додому, його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, захворів і він був вимушений в домашніх умовах по призначенню лікаря здійснювати нагляд за ним та виконувати лікарські призначення. До завершення шестимісячного строку, він неодноразово приходив до нотаріуса Першої чернівецької нотаріальної контори ОСОБА_4, для того, щоб звернутись із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, він не зміг оформити таку заяву, оскільки в державного нотаріуса ОСОБА_4 були постійні черги громадян, проводились перевірки, а також в приватному порядку нотаріус повідомляв, що не може його прийняти та скласти заяву про вступ у спадщину, тим самим нотаріус ОСОБА_4 фактично затягував час штучного пропуску ним шестимісячного строку подачі заяви про вступ у спадщину за законом.

08.11.2017 року він оформив заяву про право на спадщину в приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7

Нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 25.05.2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало його батьку ОСОБА_5, який помер 24.04.2017 року, у звязку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, відсутній факт прийняття спадщини та спадкоємці, які прийняли спадщину, не дали письмової згоди на подачу ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, а вчинення такої нотаріальної дії без визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, або встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, суперечить чинному законодавству України.

А тому просив визначити двохмісячний додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_5, який помер 24.04.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Доповнив, що позивач 03.09.2017 року приїхав в м. Чернівці та декілька разів заходив у Першу чернівецьку державну нотаріальну контору, однак через великі черги не зміг потрапити до нотаріуса ОСОБА_4 10.11.2017 року позивач виїхав з території України. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3, який також представляє інтереси відповідачки ОСОБА_2 по довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач звернувся до нотаріальної контори після закінчення шестимісячного строку, при цьому він звернувся не до нотаріуса, а до консультанта. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

ОСОБА_5 помер 24 квітня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 на момент смерті батька знаходився за кордоном в Республіці Португалія, де він проживає та працює.

Відповідно до заяви, оформленої та зареєстрованої 12.12.2017 року працівником обєднання охорони здоровя Портімау (а.с.13), ОСОБА_1 з 02.05.2017 року до теперішньої дати (тобто до 12.12.2017 року) тимчасово не працює та знаходиться на лікарняному через тимчасову трудову непрацездатність.

Однак, суд не приймає вказану заяву як доказ, оскільки як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 (а.с.37-38), позивач приїхав в Україну автомобілем, хоча відстань від Республіки Португалія до України є значною, та перебував на території України в період з 03.09.2017 року по 10.11.2017 року, тобто в той час, коли офіційно знаходився на лікарняному на території Республіки Португалія. Отже стан здоровя позивача не був перешкодою в своєчасному зверненні до нотаріуса.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5, який помер 24.04.2017 року, сплив 24.10.2017 року. Позивач ОСОБА_1 в період шестимісячного строку, а саме: з 03.09.2017 року по 24.10.2017 року знаходився на території України та в нього був строк більше ніж місяць для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, однак позивач не подав заяву до нотаріальної контори.

Суд вважає, що поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивачем було підтверджено лише щодо одного дня, та й то частково - 10.10.2017 року, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста (а.с.10), відповідно до якого неповнолітнього сина позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 10.10.2017 року о 16.00 годині було оглянуто черговим лікарем інфекціоністом дитячим та встановлено діагноз стоматит, однак при цьому не надано ніяких рекомендацій.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Цивільним законодавством України право на прийняття спадщини жодним чином не повязується з обізнаністю потенційних спадкоємців із інформацією про смерть спадкодавця. Відсутність у спадкоємця інформації про відкриття спадщини не передбачено законодавством в якості причини для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини, докази яких суду не надані. Подання заяви про прийняття спадщини є обовязком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Не виконання обовязку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обовязку і не надає йому жодних переваг.

Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Письмову заяву про прийняття спадщини може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Суд вважає, що посилання представника позивача про те, що позивач декілька разів приходив в Першу чернівецьку нотаріальну контору, однак не зміг потрапити до нотаріуса ОСОБА_4 є безпідставним, оскільки спадкова справа після смерті батька позивача перебувала в іншого нотаріуса, а саме у ОСОБА_8

Крім того позивач мав можливість звернутись до будь-якого нотаріуса для написання заяви про прийняття спадщини, і той встановивши, що іншим нотаріусом вже заведена спадкова справа, направив би її йому.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів того, що у позивача не було можливості зявитися до нотаріуса особисто чи надіслати заяву нотаріусу про прийняття спадщини поштою, суду не представлено.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними, позов не обґрунтований та не підтверджений належними доказами, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори про надання додаткового строку прийняття спадщини - відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 01 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: