Справа № 191/2154/18
Провадження № 2/191/635/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Борисової О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що 02 лютого 1982 року, на підставі рішення виконавчого комітету Синельниківської міської Ради депутатів трудящих №32 від 27 січня 1982 року, її чоловіку - ОСОБА_2 був виданий ордер №36 на право зайняття трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 (Центральна) у м. Синельникове Дніпропетровської області. На підставі розпорядження органу приватизації №2/141/93 від 23 листопада 2001 року, було прийнято рішення про задоволення наймача нехай Г.Г. про передачу вищевказаної квартири в приватну власність. 20 грудня 2001 року, виконкомом Синельниківської міської ради, згідно з Розпорядженням органу приватизації №141/93 від 23 листопада 2001 року, ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на житло, який посвідчує, що квартира АДРЕСА_2, дійсно належить на праві приватної, спільної власності йому та членам його сімї: ОСОБА_1 та ОСОБА_4. 21 липня 2002 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину вищевказаної квартири. Спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом є: дочка ОСОБА_1, позивач у справі, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує карткою прописки форми А паспортного столу та довідкою №70 від 29 травня 2018 року обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Південний183». Враховуючи те, що право на 1/3 частину квартири не було зареєстрованого за померлою ОСОБА_4, спадкоємець не має можливості прийняти спадок та зареєструвати дану частину нерухомості на своє імя. Позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України, просить суд визнати за нею право приватної власності на 1/3 частину квартири №98, розташованої у буд. 183 по вул. Центральній у м. Синельникове Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті 21 липня 2002 року ОСОБА_4.

До початку проведення підготовчого судового засідання представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_5 надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності та участі позивача.

Відповідач до початку проведення підготовчого судового засідання надав суду заяву про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК Української РСР 1963 року встановлено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ №442305, виданого 26 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті 21 липня 2002 року у м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_4.

Наданою суду копією свідоцтва на право власності на житло від 20 грудня 2001 року, виданого згідно з розпорядженням від 23 листопада 2001 року, встановлено, що квартира №98, загальною площею 68,7 кв.м, розташована у буд. 183 по вул. Леніна у м. Синельникове Дніпропетровської області належить на праві власності ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4.

Однак, судом встановлено, що зазначений правовстановлюючий документ не містить визначення виду права спільної власності між співвласниками ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4

Так, згідно ч. 4 ст. 355 ЦК України передбачено, що спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З огляду на зазначене, суд вважає належність нерухомого майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Леніна, 183/98, співвласникам ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в рівних частках на праві спільної часткової власності, тобто по 1/3 частці кожному.

Відповідно до статті 548 ЦК Української РСР 1963 року, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Так, довідкою, виданою Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Південний183» від 29.05.2018 року №70, підтверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 10.08.1989 року по день смерті 21.07.2002 року, разом із дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та зятем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, які також зареєстровані за вказаною адресою по теперішній час.

Наявність інших спадкоємців судом не встановлена.

Таким чином, на час відкриття спадщини 21 липня 2002 року, позивач ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, і після її смерті не заявляла про відмову від прийняття спадщини, тому вважається такою, що спадщину прийняла.

Суд зазначає про неможливість застосування у даній справі положень Книги шостої «Спадкове право» ЦК України 2003 року, виходячи з того, що спадщина, яка відкрилась у 2002 році була прийнята спадкоємцем ОСОБА_1П до набрання чинності цим Кодексом, тобто до 01 січня 2004 року.

З огляду на викладені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню, шляхом визнання за нею права приватної власності на частину нерухомого майна, в порядку спадкування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 355, 357 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась 15 березня 1943 року у м. Уральськ Західно-Казахстанської області, право приватної власності на 1/3 частину квартири №98, розташованої у буд. №183 по вул. Центральній у м. Синельникове Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, після смерті 21 липня 2002 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя:ОСОБА_8