Справа № 467/786/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.,

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 18 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 20245,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Оскільки відповідач свої зобовязання за умовами договору виконує неналежно, то станом на 17 червня 2018 року в неї виникла заборгованість перед банком на загальну суму 14908,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 10314,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1186,18 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2062,85 грн., штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 1344,79 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року та призначено підготовче засідання на 27 серпня 2018 року.

27 серпня 2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області виніс ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14 вересня 2018 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2018 року задоволено клопотання відповідача та витребувано докази.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала на те, що Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 18 лютого 2016 року вона не підписувала, вважає, що не має заборгованості перед позивачем, оскільки тривалий час здійснювала оплату заборгованості за кредитним договором.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до такого.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18 лютого 2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладеноГенеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 20245,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6), а також отримала кредитну картку № 479164, дата відкриття 18.02.2016 року, термін дії 03/19 (а.с. 60).

Вказаний договір складається з Генеральної угоди угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті.

Відповідач своїм підписом у Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 18 лютого 2016 року підтвердила факт укладення договору між нею та позивачем.

Суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що вона не підписувала Генеральну угоду, оскільки щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом становить 734,50 грн., а відповідач неодноразово здійснювала часткове погашення за даним договором у сумі 740,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, та оригіналами квитанцій, наданих для огляду у судовому засіданні відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі 20245,25 грн. на умовах, встановлених в договорі, однак відповідач в порушення Умов та правил надання банківських послуг свої зобовязання щодо сплати кредиту і відсотків за користування ним та інших платежів виконувала неналежно.

Крім того, в судовому засіданні відповідач підтвердила, що останній щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом здійснила в грудні 2017 року, надавши для огляду в судовому засіданні відповідний оригінал квитанції.

За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18 лютого 2016 року, укладеного між позивачем та відповідачем, вбачається, що відповідач за період з 18 лютого 2016 року по 17 червня 2018 року не здійснювала належним чином погашення наданого кредиту, а тому в неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 14908,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 10314,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1186,18 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2062,85 грн., штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 1344,79 грн.

На підставі п. 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який іншій заборгованості, яка виникла у клієнта у звязку з невиконанням зобовязань перед банком.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 10314,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1186,18 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобовязань, то суд виходить з наступного.

Оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором є порушенням положень, закріплених у статті 61 Конституції України в частині заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, на що вказав Верховний Суд України в своїй постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 1344,79 грн. необхідно відмовити.

Таким чином, позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню на суму 13563,52 грн., яка складається з наступного: 10314,49 грн. - заборгованість за кредитом; 1186,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2062,85 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому на користь позивача необхідно стягнути витрати, повязані із сплатою судового збору у розмірі 1603,07 грн. (90,98%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (55325, Миколаївська область, Арбузинський район, с. Благодатне, вул. Молодіжна, буд. 10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії ЕО номер 955575, виданий Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області 15 серпня 2001 року) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 13563 (тринадцять тисяч пятсот шістдесят три) грн. 52 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10314 (десять тисяч триста чотирнадцять) грн. 49 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 18 коп. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2062 (дві тисячі шістдесят дві) грн. 85 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (55325, Миколаївська область, Арбузинський район, с. Благодатне, вул. Молодіжна, буд. 10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії ЕО номер 955575, виданий Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області 15 серпня 2001 року) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , р/р 3111, МФО 305299) витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1603 (одна тисяча шістсот три) грн. 07 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Явіца