Справа № 204/6136/18
Провадження № 2/204/1697/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2018 року позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, яку уточнив 17 жовтня 2018 року, в якій просив: відібрати від ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передати малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, органові опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано. В обґрунтування позову вказує на те, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини записано на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Дитина перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей як така, що опинилася в складних життєвих обставинах (батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків). Також сім'я перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. 02.11.2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська органом опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради було подано позовну заяву про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. 30.01.2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 Проте, мати належних висновків щодо виконання батьківських обов'язків не зробила, не піклується про дитину, офіційно не працевлаштована, вживає спиртні напої, збирає вдома сумнівні компанії. Згідно інформації центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 280 від 31.05.2018 сім'я перебуває на соціальному супроводі у зв'язку з тим, що мати має низький виховний потенціал, ухиляється від виконання обов'язків з виховання дитини, зловживає алкоголем, є загроза соціального сирітства, у помешканні де мешкає сім'я антисанітарні умови. Під час перебування на соціальному супроводу ОСОБА_3 постійно ігнорувала рекомендації фахівців центру, під час візитів часто перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 25.07.2017 серії АА № 143705 матір дитини ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей). На ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження). При обстеженні житлово-побутових умов хлопчика їх було виявлено незадовільними та антисанітарними. З 09.08.2017 року ОСОБА_2 влаштовано до комунального закладу центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» за адресою: вул. Янтарна, 45 м. Дніпро, де він тимчасово перебуває на повному державному забезпеченні. За час перебування ОСОБА_2 у ЦСПРД «Барвінок» з 09.08.2017 по теперішній час, мати його періодично відвідувала, але долею, життям та здоров'ям не цікавилась. Такий асоціальний спосіб життя ОСОБА_3 та її суспільне оточення ставить під загрозу життя та здоров'я її малолітньої дитини. Мати не піклувалася про створення для дитини належних умов для нормальної життєдіяльності. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 10 жовтня 2018 року позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. У судові засідання призначені на 22 жовтня 2018 року та 30 жовтня 2018 року не з'явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про день, час та місце розгляду справи, суд керуючись приписами ст. 223 ЦПК України вважає за можливо провести розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Допитана в судовому засіданні 22 жовтня 2018 року у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона з 2002 року працює в управлінні-службі у справах дітей Чечелівської (раніше - Красногвардійської) районної у м. Дніпрі ради, займає посаду головний спеціаліст сектору соціального захисту дітей. ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні з травня 2015 року. Підставою для постановки на облік стало неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, та постійне пиятство. Управління у справах дітей повідомили про цю родину відділення поліції у зв'язку з тим, що відповідача будучі п'яною подзвонила до поліції з заявою про те, що її малолітній син ОСОБА_7 зник, а насправді син був вдома з бабусею. Після цього поліція повідомила про цей випадок та родину в'язали на облік. Малолітня дитина ОСОБА_2 постійно не доглянутий та займається бродяжничеством, у зв'язку з чим його матір притягали до передбаченої законом адмінвідповідальності. Вони у період 2015-2018 років разом з іншими працівниками управління в справах дітей неодноразово виходили за місцем проживання родини ОСОБА_2, відповідач завжди перебуває у стані алкогольного сп'яніння, умови проживання жахливі, у квартирі бруд та сміття, не має навіть місця для відпочинку та навчання дитини, постійно знаходяться якісь сторонні особи, безхатченки. Управління постійно надавали рекомендації матері, однак вона на них не реагує. У серпні 2018 року до управління подзвонила жінка та повідомила що малолітній ОСОБА_2 бродяжничає, нікому не потрібний, не доглянутий та не нагодований, одягнутий в брудний одяг. Приїхала комісія з управління та забрали дитину, однак відповідач перебувала у сильному алкогольному сп'янінні та навіть не зрозуміла що відбувається. Після цього дитину влаштували у центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», де дитина перебуває по теперішній час. За дитиною по більшій мірі завжди доглядала бабуся, матір відповідача, купувала інколи одяг та годувала. Однак оскільки за станом здоров'я бабуся не має змоги доглядати та забезпечувати дитину всім необхідним, просила забрати ОСОБА_2 до соціальної служби. На думку свідка саме антисоціальний спосіб життя відповідачки, постійне пиятсво та сумнівні співмешканці її квартири, заважають їй належним чином ставитися до виконання своїх батьківських обов'язків та доглядати за дитиною.

Допитана в судовому засіданні 22 жовтня 2018 року у якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що з відповідачем по справі _ ОСОБА_3, вона знайома ще з 2005-2006 року, коли займала посаду начальника кримінальної міліції м. Дніпра. Ще тоді, відповідач постійно пиячила, у зв'язку з чим постійно була в полі зору працівників поліції. На теперішній час, а саме з 2009 року, вона працює на посаді викладача правознавства та історії у середній школі № 62. У 2015 році відповідач привела свого сина ОСОБА_7 у перший клас, перебуваючи при цьому у сильному алкогольному сп'янінні. У зв'язку з цим вона зробила відповідачу зауваження, що дитину не можна приводити у школу у нетверезому сатнні. Після цього випадку, відповідач взагалі припинила приводити дитину до школи, та просила щоб це зробили сусіди або навіть сторонні особи. Дитина провчилася в школі три тижні. Після цього дитину забрали до санаторія, та у подальшому у 2017 році влаштували у центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок». Весь цей час дитина рахувалася за їхньою школою, тому вчителі постійно тримали цю родину у полі зору. Крім того, у школі № 62 навчається двоюрідний старший брат ОСОБА_2 - ОСОБА_9, який проживає разом з своєю матір'ю, бабусею та відповідачем у одній квартирі. Інколи вчителя приходили до квартири, але відповідач їм не відчиняла. Інколи вдавалося потрапити до квартири. Коли вони прийшли разом з соціальною службою то бачили у квартирі жахливі умови для проживання, у квартирі повний безлад та антисанітарія, немає речей дитини, немає місця для сну та відпочинку, відповідач постійно перебуває у стані сильного алкогольного сп'яніння. Вид цієї квартири здійснив на працівників школи дуже сильне враження, оскільки в наші часи майже ніхто не доводить своє житло до такого жахливого та неохайного стану. Свідок стверджували, що ще коли відповідач привела дитину в перший клас, вже тоді було очевидним. що вона неналежним чином виконує своє обов'язки щодо утримання та виховання дитини. За цей період її соціальний стан тільки погіршився, вона повністю деградує. Оскільки відповідач не заробляє грошей, то їй вигідно щоб дитину утримували соціальні служби та держава. Зі слів двоюрідного брата ОСОБА_2 - ОСОБА_9, їй відомо, що відповідач боїться бути позбавленою батьківських прав, оскільки у майбутньому це позбавить її можливості стягувати аліменти з ОСОБА_2 на своє утримання, коли той стане повнолітнім. У зв'язку з такою поведінкою відповідача, малолітня дитина ОСОБА_2, дуже часто вимушений був викрадати продукти харчування тому що був голодний, його неодноразово затримувала в магазинах та ларьках. І матір відповідача і її рідна сестра запевняли працівників школи, що ОСОБА_2 не можна повертати відповідачу, оскільки це буде мати для нього погані наслідки.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись з поясненнями сторін та допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 13 січня 2009 року, актовий запис № 11 (а.с. 8).

З відповіді Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції № 753/10.6-25 від 12 травня 2015 року вбачається, що в актовому записі про народження від 13 січня 2009 року № 11, складеному на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за заявою матері (а.с. 10).

На підставі наказу в.о. начальника Управління-служби у справах дітей Виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради № 18 від 06 травня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_3, було взято на облік дітей, які виховуються в сім'ї де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (а.с. 11). З даного наказу вбачається, що за повідомленням адміністрації ДНЗ (ясла-садок) № 329 ДМР мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійної роботи не має, схильна до асоціального способу життя, часто вживає алкогольні напої, не вживає заходів щодо створення належних умов для нормальної життєдіяльності сина. За результатами обстеження умов проживання дитини, враховуючи, що мати безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків: не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, встановлено, що малолітній ОСОБА_2 опинився у складних життєвих обставинах.

Постановою інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії АА № 143705 від 25 липня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с. 17).

З 09 серпня 2017 року малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», що підтверджується відповіддю Комунального закладу соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» № 168/01-06 від 21 травня 2018 року (а.с. 22). За час перебування дитини у центрі мати відвідувала дитину 12.12.2017 року, 17.12.2017 року, 24.12.2017 року, 09.01.2018 року, 17.01.2018 року, 05.02.2018 року, 10.02.2018 року, 21.02.2018 року, 05.03.2018 року, 13.03.2018 року, 30.03.2018 року, 16.05.2018 року, надавала матеріальну допомогу дитині у вигляді фруктів та солодощів, з адміністрацією та психологами центру не спілкувалась, здоров'ям дитини не цікавилась.

У листопаді 2017 року Орган опіки та піклування виконкому Чечелівської районної в місті Дніпрі ради звертався до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину (справа № 204/7021/17, провадження № 2/204/255/18). Однак, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року у задоволенні даної позовної заяви було відмовлено (а.с. 18-21).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради від 01 червня 2018 року ОСОБА_3 було рекомендовано влаштуватись на роботу, відвідувати дитину в ЦСПРД «Барвінок» та дано матері термін виконання рекомендацій до 13 липня 2018 року, що підтверджується Витягом з протоколу № 09 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради від 01 червня 2018 року (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно Повідомлення/інформації Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті ради від 23 травня 2018 року про дитину, сім'ю (особу), яка перебуває у складних життєвих обставинах, 21 травня 2018 року спеціалістами ЦСССДМ було здійснено черговий вихід у сім'ю ОСОБА_3 В ході інспектування була виявлена ОСОБА_3 у стані сильного алкогольного сп'яніння разом зі співмешканцем. Обидва спали, не реагуючи на присутність спеціалістів. В квартирі безлад, гори сміття, санітарно-гігієнічних норм не дотримуються (а.с. 12).

З відповіді Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті ради № 280 від 31 травня 2018 року вбачається, що сім'я ОСОБА_3, яка виховує ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_4, перебуває на соціальному супроводі центру. Під час перебування на соціальному супроводі ОСОБА_3 не виконувала умов договору, постійно ігнорувала рекомендації фахівців центру, під час візитів спеціаліста часто перебувала в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 13).

Однак, ОСОБА_3 рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради не виконує, належних висновків щодо виконання батьківських обов'язків не зробила, про дитину не піклується, у зв'язку з чим на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради від 03 серпня 2018 року було прийнято рішення підготувати позовну заяву та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, без позбавлення її батьківських прав, що підтверджується Витягом з протоколу № 12 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради від 03 серпня 2018 року (а.с. 34).

Листами № 382 від 04 липня 2018 року (а.с. 14) та № 430 від 06 серпня 2018 року (а.с. 15) Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті ради повідомив управління-службу у справах дітей, що ОСОБА_3 відмовляється співпрацювати зі спеціалістами ЦСССДМ і надалі веде аморальний спосіб життя. Під час останнього відвідування спеціалістами ОСОБА_3 перебувала в стані сильного алкогольного сп'яніння, не виконала жодної рекомендації та умови договору. Вважають за доцільне позбавити її батьківських прав, оскільки вона не докладає зусиль для повернення дитини. Просив вжити відповідних заходів в межах компетенції.

У зв'язку з цим, 20 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При цьому, відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

У своїй заяві від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_10 повідомила, що вона не може взяти опікунство над її племінником ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що їй не дозволяють це житлові умови, оскільки вони проживають в трьох на 12 кв.м., (вона, її матір та син ОСОБА_11). Своїй матері, тобто відповідачу - ОСОБА_3, дитина не потрібна. ОСОБА_12 усиновлять добрі людице для нього найкращий результат (а.с. 43).

Крім того, у своїй заяві від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_13 повідомила, що вона не має змоги взяти на виховання свого онука ОСОБА_2 у разі його відібрання у матері, оскільки вона є особою похилого віку та має поганий стан здоров'я. Вважає, що ОСОБА_2 буде краще у державному закладі, де за ним буде контроль та він буде доглянутим. Її донька - ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається (а.с. 45).

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (п. 3 ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у м. Дніпрі ради.

Згідно відповіді центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у м. Дніпрі ради без номеру від 16.10.2018 року вбачається, що центр вчасно повідомив про взяття на соціальний супровід сім'ю ОСОБА_3, також неодноразово повідомляв про проведену роботу з сім'єю ОСОБА_3, продовження терміну надання послуги соціального супроводу з метою недопущення соціального сирітства, невиконання нею умов договору, систематичну неучасть отримувача послуг без поважних причин у заходах передбачених індивідуальним планом соціального супроводу. Також зазначалось про необхідність вжиття заходів реагування (позбавлення батьківських прав) у зв'язку з неадекватною поведінкою матері, яка спричиняє порушення прав і свобод дитини та інших (а.с. 49).

З наданої центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у м. Дніпрі ради Інформації про здійснення соціального супроводу сім'ї ОСОБА_3 вбачається, що на соціальному супроводі центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті ради з 04.08.2017 року перебуває сім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Сім'ю було взято на соціальний супровід у зв'язку з тим, що мати має низький батьківський потенціал, ухиляються від виконання батьківських обов'язків з виховання дитини, зловживає алкоголем, недопущення соціального сирітства, приведення помешкання у відповідний стан, прийнятний для життя дитини. Грунтуючись на результатах оцінки потреб сім'ї (особи) було складено індивідуальний план надання соціальної послуги соціального супроводу, який був підписаний ОСОБА_3 та затверджений директором ЦСССДМ. З ОСОБА_3 було укладено договір № 23 від 04.08.2017 року на надання соціальної послуги соціального супроводу з урахуванням індивідуального плану. Але, ОСОБА_14 протягом всього періоду здійснення соціального супроводу не виконувала умов договору, постійно ігнорувала рекомендації фахівця, систематично не приймала участь, без поважних причин, у заходах передбачених індивідуальним планом соціального супроводу, під час візитів спеціаліста, неодноразово знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, що перешкоджало виконанню запланованих заходів. Під час останнього візиту спеціалісту центру, фахівець мав намір завершити здійснення соціального супроводу та обговорити це з ОСОБА_3, яка заявила, що більше не має наміру співпрацювати з центром та ніяких документів ні з ким підписувати не буде. Зважаючи на все вищезазначене, вважають, що ОСОБА_3 своєю поведінкою спричиняє порушення прав і свобод інших, особливо своєї дитини, оскільки дитина не може жити в таких умовах, терпіти зневажливе ставлення матері до задоволення власних потреб. Мати не здатна забезпечити дитині умови для гармонійного росту та розвитку. До відома також зазначено, що 26.11.2010 року сім'ю ОСОБА_3, було взято на соціальний супровід, знято 25.05.2011 року з мінімізацією складних життєвих обставин. Наступного разу сім'ю ОСОБА_14 було взято на соціальний супровід 12.05.2015 року з метою корекції сімейної ситуації, проведення заходів спрямованих на підтримку сім'ї в різних сферах її життєдіяльності, формування позитивного способу життя через відновлення позитивних звичок, трудової кваліфікації, виконання батьківських обов'язків, знято з соціального супроводу 05.10.2015 року у зв'язку з закінченням терміну дії договору та з причини систематичної неучасті, без поважних причин, у заходах, передбачених індивідуальним планом соціального супроводу (а.с. 50-51).

Відповідно до положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 23 травня 2018 року, складеного комісією у складі ОСОБА_15, ОСОБА_8 та ОСОБА_16, на підставі проживання дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з метою обстеження житлово-побутових умов та проведення профілактичної роботи з матір'ю - ОСОБА_3, було проведено обстеження житла за адресою: АДРЕСА_2, та встановлено, що у будинку проживає ОСОБА_3 зі співмешканцем. ОСОБА_3 не працює, зловживає алкогольними напоями. Зі слів ОСОБА_13 - матері ОСОБА_3, остання була повідомлена про час відвідування її місця проживання, однак з дому пішла, залишивши ключ від квартири ОСОБА_13, ОСОБА_3 має тимчасові заробітки, відвідує сина у ЦСПРД «Барвінок» (а.с. 16).

З довідки Комунального закладу соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» № 326/01-07 від 16 жовтня 2018 року вбачається, що з 09 серпня 2017 року по теперішній час дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», за час перебування дитини у центрі мати дитини відвідувала його останній раз 03 серпня 2018 року. На момент відвідування ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп'яніння, через що була випроваджена з центру. Передавала тільки продукти харчування, з адміністрацією та психологами центру не спілкувалась, здоров'ям дитини не цікавилась (а.с. 47).

Відповідно до висновку № 836 від 16 серпня 2018 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради щодо доцільності відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, без позбавлення батьківських прав, виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що поведінка ОСОБА_9 є винною, вона злісно ухиляється від виховання дитини, не намагається створити належні умови для повернення дитини з державного закладу, її суспільне оточення становить загрозу для життя та здоров'я дитини, керуючись ст. 170 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, без позбавлення батьківських прав (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Даним рішенням Європейського суду з прав людини викладено позицію, відповідно до якої у будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не приймає належної участі у вихованні своєї малолітньої дитини, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний, духовний стан та розвиток дитини, не створює належних умов для її навчання та отримання освіти, матеріально належним чином не утримує, керуючись перш за все інтересами дитини, суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітньої дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, без позбавлення її батьківських прав, та передання малолітнього ОСОБА_2 органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, у відповідності до вимог ст. 170 СК України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

У позовній заяві, позивач просить також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь закладу чи особи, куди буде влаштовано дитину, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що вона спроможна надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини.

З пояснень сторін судом встановлено, що малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має добрий стан здоров'я.

Відповідач інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Також встановлено, що нерухоме та рухоме майно у власності відповідача не перебуває, а грошові заощадження у неї відсутні. Доказів які б спростовували такі висновки суду, позивачем суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов'язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в цій частині та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь закладу чи особи, куди буде влаштовано дитину, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9, що буде об'єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Отже, за позовними вимогами про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав судовий збір не справляється.

Разом з цим, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 19, 150, 155, 164, 170, 181, 182, 183, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, без позбавлення її батьківських прав, та передати малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5, РНОКПП - НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь закладу чи особи, куди буде влаштовано дитину, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5, РНОКПП - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні, 80 копійок) на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Л. Черкез