Номер провадження 2/754/6659/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Фінансова компанія є гроші» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_1 був укладений договір № -004589 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com, відповідно до умов якого відповідачці було перераховано на картковий рахунок позику в сумі 1200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день строком на 22 днів. В свою чергу, позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. ТОВ свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором №-004589 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.05.2018 року в розмірі 8020,44 грн., судові витрати по справі в розмірі 1762,00грн. та витрати на юридичні послуги в сумі 1500,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромрозглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17.05.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_1 був укладений договір № -004589 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com, відповідно до умов якого відповідачу було перераховано на картковий рахунок позику в сумі 1200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день строком на 22 днів. В свою чергу, позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

-надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

-заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

-вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею.

Згідно з приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Згідно кредитного Договору № -004589 від 17.05.2018 року позика надавалась строком на 22 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1046, 1048. 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Так, у відповідачки ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія є гроші» за Договором № -004589 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.05.2018 року у розмірі 8020,44 грн., з яких:

- 1200,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;

- 2860,44 грн. - заборгованість по відсоткам;

- 3960,00 грн. - заборгованість по пені.

На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашає.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачка ОСОБА_1 умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вимог стягнення боргу підлягають задоволенню і з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором в розмірі 8020,44 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Що стосується стягнення витрат позивачів на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2018 року позивач уклав договір про надання юридичних послуг № 01/08-1 з ФОП ОСОБА_2, яка діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2 112462. Разом з тим, відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_2 має право на зайняття адвокатською діяльністю.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що юридичні витрати стягненню не підлягають, а тому в цій частині повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 509, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» заборгованість за договором № -004589 від 17.05.2018 року в розмірі 8020,44 грн.,а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» про стягнення витрат за юридичні послуги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» , місцезнаходження: вул. Набережна перемоги, 10-К, м. Дніпро.

Відповідач: ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Повний текст рішення був виготовлений 04 грудня 2018 року.

Головуючий: