Справа №592/6199/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 22-ц/788/135/18 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Приватна фірма «Сумська нерухомість», про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом 08.06.2017 року через свого представника, ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 6000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 02.11.2013 року між нею та відповідачем укладено договір завдатку, відповідно до якого ОСОБА_5, як продавець, зобов'язався продати їй за 258 874,00 грн. до 17 години 31.01.2014 року належну йому трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, а вона передала йому 6000,00 грн. завдатку. Відповідно до п. 9 договору вона, як покупець, не несе відповідальності за неможливість виконати взяті на себе зобов'язання у випадку неможливості продажу 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_5 Приватною фірмою «Сумська нерухомість» (далі - ПФ «Сумська нерухомість»). Договори не були виконані через те, що відповідач постійно збільшував ціну від передбаченої договором, передумав продавати квартиру і вселив родичів. Відтак ПФ «Сумська нерухомість» не має можливості виконати умови договору, продавши належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 за ту ціну, яка б задовольнила ОСОБА_6 Через дії відповідача виконання укладеного договору є фактично зірваним, проте відповідач ухиляється від вирішення питання повернення отриманого завдатку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2017 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення в частині застосування строків позовної давності змінити та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи скарги мотивує тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про сплив трирічного строку позовної давності, оскільки після закінчення встановленого договором строку укладання договору купівлі-продажу (до 31.01.2014 року) сторони, уразі не вчинення таких дій, повинні були розпочати перемовини про зміну домовленості, проте точного терміну та конкретного способу узгодження змін домовленостей за договором завдатку визначено не було, тому вони могли проводитись за загальними положеннями цивільного законодавства протягом загальних строків позовної давності, тобто до 01.02.2017 року.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, але були повідомлені належним чином.

Відповідач проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було, оспорювана сума є отриманою відповідачем безпідставно у розумінні ст. 1212 ЦК України, проте, зважаючи, що договір купівлі-продажу квартири повинен був укладений до 17-00 години 31.01.2014 року, позивачем пропущений строк позовної давності, а відповідачем подана до суду відповідна заява, тому позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається з цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що 11.11.2013 року між ОСОБА_3 та ПФ «Сумська нерухомість» укладено договір про надання послуг з продажу об'єкту нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 3).

Також, 11.11.2013 року між ОСОБА_3 та ПФ «Сумська нерухомість» було укладено договір про надання послуг із придбання об'єкта нерухомості (а.с. 5).

24.11.2013 року ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) уклали договір завдатку, за умовами якого позивач передала відповідачу завдаток у розмірі 6000,00 грн. у рахунок належних платежів, як доказ наміру укладання договору купівлі-продажу (міни) об'єкту нерухомості - трикімнатної квартири АДРЕСА_1

Пунктом 2 договору завдатку передбачено, що покупець взяла обов'язок сплатити продавцю 258 874,00 грн., що еквівалентно 31570 доларів США (за вирахуванням завдатку п. 1 даного договору) у строк до 17-00 години 31.01.2014 року та підписати договір купівлі-продажу на об'єкт нерухомості у нотаріуса. Покупець стверджує, що наявність коштів на придбання об'єкту нерухомості залежить від власного нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_6, та готівки.

Відповідно до п. 8 цього договору у випадку невиконання договору з вини покупця сума завдатку (п.1) залишається у продавця.

Продавець і покупець не несуть відповідальності в передбачених в п.п. 8,9 даного договору у випадку коли договір купівлі-продажу (міни) не був укладений за обставин, які покупець та продавець не знали та не могли знати: нещасний випадок, стихійне лихо; зі сторони покупця: у випадку неможливості продажу двокімнатної квартири СКД 18/39 сторони будуть оговорювати зміну домовленостей (п. 9 договору).

Одностороння відмова від виконання зобов'язань за договором не допускається (п. 10 договору).

За умовами пункту 14 Договору всі доповнення до цього Договору повинні бути зроблені за узгодженнями сторін та в письмовому вигляді (а.с. 4).

Отримання відповідачем від позивача грошових коштів в розмірі 6000,00 грн. у рахунок належних платежів, як доказ наміру укладання договору купівлі-продажу (міни) об'єкту нерухомості - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4, сторонами не оспорюється.

Як встановлено, договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у визначений договором завдатку строк до 17-00 години 31.01.2014 року укладено не було.

01.02.2014р. відповідач у своїй письмовій заяві повідомив ФОП ОСОБА_7, засновника «Сумської нерухомості», про відмову позивача від внесення змін до договору про задатку стосовно продовження строку дії цього договору.

Згідно із чч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана ОСОБА_3 відповідачу грошова сума в розмірі 6000,00 гривень є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Але позивач звернулась до суду про повернення їй сплаченої суми авансу у зв'язку з не укладенням договору купівлі-продажу квартири з відповідачем вже після спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У справі, яка є предметом перегляду, відповідач заявив про застосування позовної давності (а.с. 46).

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач пропустила трирічний строк позовної давності, який почав обчислюватись з 01.02.2014 року, оскільки договір купівлі-продажу квартири повинен був укладений до 17-00 години 31.01.2014 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 300,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, відстроченого до ухвалення судового рішення у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 січня 2018 року.

Судді: