УХВАЛА

17 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 466/8452/16-ц

провадження № 61-40887ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку звернулася 17 липня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали Верховного Суду від 08 серпня 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, ці недоліки було усунуто.

У клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Посилається на те, що: у суді апеляційної інстанції було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, а повне судове рішення було отримано адвокатом ОСОБА_1 лише 21 червня 2018 року, що підтверджується ксерокопією конверту, адресованому апеляційним судом Львівської області ОСОБА_2 зі штрихкодовим ідентифікатором № 337.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі просить зупинити дію постанови апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивоване тим, що позивач може розпочати стягнення на підставі виконавчого листа.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання чи зупинення дії рішення має містити обґрунтуваннянеобхідності зупинення його дії. Проте в заяві про зупинення дії рішення не вказано підстав для зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення його дії. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 390, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 466/8452/16-ц.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу № 466/8452/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 12 жовтня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат