Справа № 369/6490/18
Провадження №2/369/2727/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Ковриженко М.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому пілготовчому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу удаваним, визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, та заборонити ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на виселення ОСОБА_1 та членів його сімї з квартири АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до положень п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи те, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивачем, а саме накладення арешту на картиру № 128 в будинку № 67-В по вул. Академіка Шалімова в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки вказане нерухоме майно є предметом даного спору, тому суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині накладення арешту на вищевказану квартиру.

Щодо заявленої вимоги про заборону ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на виселення ОСОБА_1 та членів його сімї з квартири АДРЕСА_1, то суд відмовляє в її задоволенні, оскільки не вбачає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 шляхом забороною вчиняти дії є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим, суд зазначає, що ні позивачем, ні його представником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про заборону ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на виселення ОСОБА_1 та членів його сімї з квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, посвідка на постійне проживання № ІН008668, видана 27 вересня 2013 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), про що Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер 43534059, видане 09.09.2015 року.

В решті заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук