Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4453/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

18 вересня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Горошко О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. У звязку з цим у сімї відбувались сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Зазначив, що подружні відносини між ними припинилися з лютого 2018 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу вважає такими, що суперечать його інтересам. На примирення не згоден. Тому просив суд шлюб розірвати.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

У звязку з визнанням позову відповідачем, зважаючи на відповідні клопотання сторін, справу необхідно розглянути по суті в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 10 березня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем.

Відповідач на розірвання шлюбу згодна.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним.

Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України, ст.ст. 259, 263-265, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 березня 2007 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 43, між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючим: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер судом не встановлено) розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_1;

її ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А.Самсонова

18.09.2018