АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/438/18 Справа № 206/6841/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_7, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_7, про усунення від права спадкування, зміну черговості права на спадкування, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_2, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, ОСОБА_3 посилався на те, що домоволодіння, по вул. Батуринська, буд. 2 м. Дніпро складається з двох частин: 73/100 частин та 27/100 частин за рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради. 73/100 частин домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_8 (після укладання шлюбу змінила прізвище на «Добрянська»), ОСОБА_9 (яка змінила прізвище на «Добрянська», а після укладання шлюбу змінила прізвище на «Яковлєва») та ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 10 лютого 2003 року. Інформація щодо знаходження у власності будь-якої особи 27/100 частин домоволодіння, в реєстрі вісутня. Проте, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2000 року ОСОБА_10 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_11 1/2 частину житлового будинку А-1, з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходяться в м. Дніпропетровську, вул. Батуринська, 2. В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську раді затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння та визнано право приватної власності на фактичні частки, згідно якого ОСОБА_10 фактично належить: у житловому будинку А-1 квартира № 1, яка складається з: 1-5 - житлова, площею 12,1 кв.м, 1-3 - коридор площею 5,2 кв.м, 1-4 - житлова, площею 4,6 кв.м, сіни а1-І, сіни а-1, ганок а1, убиральня М, літній душ X, навіс У, літня кухня Б, сарай В, сарай З, 1/2 огорожі № 1, 1/2 огорожі № 2, 1/2 огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, 1/2 огорожі № 6, 1/2 хвіртки № 7, 1/2 огорожі № 8, 1/2 огорожі № 9, 1/2 колодязя К, 1/2 мостіння-1, мостіння ІІІ, водоколонка № 5, що складає 27/100 частин домоволодіння. 01 жовтня 2013 року ОСОБА_10 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 27/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Батуринська, буд.2. Згідно інформації, викладеній у листі КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, буд.2: 73/100 частки за ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6; 1/2 частки (частка не перереєстрована) за ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2000 року. Померлий 01 жовтня 2013 року ОСОБА_10 є його дідом. Його батько - ОСОБА_12, який є сином ОСОБА_10, померлого 01 жовтня 2013 року, помер 05 березня 2013 року. Тобто, батьком ОСОБА_12 був ОСОБА_10 (спадкодавець). Він, відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, є спадкоємцем ОСОБА_10 за законом за правом представлення. У встановлений законом строк, після смерті діда він звернувся із заявою про прийняття спадщини до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Однак постановою від 02 жовтня 2015 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10 у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та відсутності відповідної державної реєстрації, у зв'язку з чим він не має можливості реалізувати свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. На дату смерті спадкодавець одружений не був, його батьки померли. На підставі викладеного просив визнати за ним право власності на 27/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Батуринська, буд. 2, а саме: у житловому будинку А-1 квартира № 1, яка складається з: 1-5 - житлова, площею 12,1кв.м, 1-3 - коридор площею 5,2кв.м, 1-4 - житлова, площею 4,6кв.м, сіни а1-1, сіни а-1, ганок а1, убиральня М, літній душ X, навіс У, літня кухня Б, сарай В, сарай Д, сарай З, 1/2 огорожі № 1, 1/2 огорожі № 2, 1/2 огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, 1/2 огорожі № 6, 1/2 хвіртки № 7, 1/2 огорожі № 8, 1/2 огорожі № 9, 1/2 колодязя К, 1/2 мостіння-1, мостіння ІІІ, водоколонка № 5 - в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року (а.с.1-6, 74-77).

У січня 2017 року третя особа ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_6, третя особа Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про усунення від права спадкування, зміну черговості права на спадкування, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що 01 жовтня 2013 року помер ОСОБА_10 Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина у вигляді частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Батуринська, буд.2, що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2000 року, виданого восьмою ДДНК за реєстровим № 1-599, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 19 за реєстровим № 104. Вона є цивільною дружиною померлого ОСОБА_10, проживала із ним тривалий час та безперервно опікувалася ним, готувала йому їжу, купувала йому ліки, здійснювала за ним догляд до дня його смерті. Вона утримувала будинок, в якому вони проживали із ОСОБА_10, у належному стані, власну заробітну плату витрачала в інтересах сімї, у тому числі на матеріальне забезпечення спадкодавця, тому вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_10, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року, яким встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без державної реєстрації шлюбу. У звязку з відселенням під будівельний майданчик по вул. Каверіна, 20/1, з квітня 1989 року вона отримала квартиру та разом з ОСОБА_10 почала проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з січня 1999 року вона разом з ОСОБА_10 почали проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 1/2 частини вказаного жилого будинку ОСОБА_10 успадкував після померлої гр. ОСОБА_11 Пізніше, 03 лютого 2003 року, ОСОБА_10 зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, і відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 жовтня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_10 було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та відсутності державної реєстрації на нього. Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Вона була єдиною, хто доглядав померлого ОСОБА_10 Оскільки відповідач ОСОБА_3 не здійснював відповідний догляд за дідом ОСОБА_10, не телефонував йому, не приходив, свідомо ухилявся від надання будь-якої допомоги померлому ОСОБА_10 за весь час життя ОСОБА_10, хоча мав можливість і зобовязаний був його здійснювати. Вона є спадкоємцем четвертої черги, вважає, що може одержати право на спадкування після смерті свого цивільного чоловіка ОСОБА_10 На підставі викладеного просила суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_10, до якого входить частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Батуринська, буд.2., визнати за нею, спадкоємцем четвертої черги за законом, право власності в порядку спадкування у першій черзі на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Батуринська, буд.2, що належала спадкодавцю ОСОБА_10, померлого 01 жовтня 2013 року (а.с.90-94).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 27/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Батуринська, буд. 2, а саме: у житловому будинку А-1 квартира № 1, яка складається з: 1-5 - житлова, площею 12,1кв.м, 1-3 - коридор площею 5,2кв.м, 1-4 - житлова, площею 4,6кв.м, сіни а1-1, сіни а-1, ганок а1, убиральня М, літній душ X, навіс У, літня кухня Б, сарай В, сарай Д, сарай З, 1/2 огорожі № 1, 1/2 огорожі № 2, 1/2 огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, 1/2 огорожі № 6, 1/2 хвіртки № 7, 1/2 огорожі № 8, 1/2 огорожі № 9, 1/2 колодязя К, 1/2 мостіння-1, мостіння ІІІ, водоколонка № 5 - в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 21 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов по вул. Батуринська, 2, м. Дніпропетровськ відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2000 року (а.с.46).

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради № 402 від 21 червня 2002 року, яким було затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння №2 по вул.Батуринській, доповненого Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради № 491 від 16 серпня 2002 року, домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Батуринська, буд.2, складається з двох частин: 73/100 частин та 27/100 частин (а.с.60, 61).

Затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння № 2 по вул. Батуринській та визнано право приватної власності на фактичні частки, згідно якого ОСОБА_10 фактично належить: у житловому будинку А-1 квартира № 1, яка складається з: 1-5 - житлова, площею 12,1кв.м, 1-3 - коридор площею 5,2кв.м, 1-4 - житлова, площею 4,6кв.м, сіни а-1, сіни а-1, ганок а, убиральня М, літній душ X, навіс У, літня кухня Б, сарай В, сарай З, 1/2 огорожі № 1, 1/2 огорожі № 2, 1/2 огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, 1/2 огорожі № 6, 1/2 хвіртки № 7, 1/2 огорожі № 8, 1/2 огорожі № 9, 1/2 колодязя К, 1/2 мостіння-1, мостіння ІІІ, водоколонка № 5, що складає 27/100 частин домоволодіння.

73/100 домоволодіння по вул. вул. Батуринська, буд.2, м. Дніпропетровськ належить на праві власності відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на підставі договору дарування частини домоволодіння від 10 лютого 2003 року (а.с.9 - 14).

05 березня 2013 року помер ОСОБА_12 (а.с.25).

01 жовтня 2013 року помер ОСОБА_10 (а.с.8).

З листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 08 червня 2015 року № 6237 вбачається, станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, буд.2: 73/100 частки за ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 10 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_14 за реєстром № 200, та зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 4050419; 1/2 частки (частка не перереєстрована) за ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2000 року, виданого Восьмою ДЦНК за реєстром №1-599, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №19 за реєстровим №104. В матеріалах інвентаризаційної справи міститься рішення виконавчого комітету Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 21 червня 2002 року за № 402 та від 16 серпня 2002 за № 491, якими за ОСОБА_10 затверджену зміну частки на 27/100, але перереєстрація права власності в КП «ДМБТІ» не проводилась (а.с.22).

Позивач ОСОБА_3 14 травня 2012 року змінив своє прізвище з «Гуржий» на «Андрух» (а.с.23).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, 259 березня ІНФОРМАЦІЯ_4, померлого 01 жовтня 2013 року, у період часу з жовтня 1985 року по 01 жовтня 2013р. (а.с.98, 99).

Судом витребувалася копія спадкової справи № 110/2014 після смерті ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року, з якої вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.33-62).

Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 03 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться по вул. Батуринська, 2/1, м. Дніпропетровськ, після ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року у звязку з тим, що ОСОБА_2 є спадкоємцем четвертої черги, також є спадкоємці першої черги онук померлого ОСОБА_3, який спадщину прийняв. Таким чином перша черга усуває від спадкування четверту чергу (а.с.42).

Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться по вул. Батуринська, 2/1, м. Дніпропетровськ, після ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.43).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на те, що позивач,як онук померлого ОСОБА_10 по лінії батька, відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, являється спадкоємцем за правом представлення на майно діда, тому має право на спадкування за правом представлення, а підстави передбачених ст. 1224 ЦК України для усунення спадкодавця попередньої черги у справі не має, тому відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки є спадкоємці першої черги, які усувають її від спадкування, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставною для часткового скасування рішення суду та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Даною нормою чітко встановлено, що субєкти наступної черги спадкоємців одержують право на спадкування у разі усунення від права на спадкування суб'єктів попередньої черги. Таким чином, субєктам наступної черги спадкоємців і належить право вимоги (право позову) про усунення від права спадкування.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами ст. 1266 ЦК, є вичерпним.

В п. 6 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року розяснено, що вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути предявлена особою, для якої таке усунення породжує повязані зі спадкуванням права та обовязки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

В п. 21 вказаної постанови розяснено, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

ОСОБА_10 на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов по вул. Батуринська, 2, м. Дніпропетровськ відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2000 року (а.с.46).

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради № 402 від 21 червня 2002 року, яким було затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння №2 по вул.Батуринській, доповненого Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради № 491 від 16 серпня 2002 року, домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Батуринська, буд.2, складається з двох частин: 73/100 частин та 27/100 частин (а.с.60, 61).

Затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння № 2 по вул. Батуринській та визнано право приватної власності на фактичні частки, згідно якого ОСОБА_10 фактично належить: у житловому будинку А-1 квартира № 1, яка складається з: 1-5 - житлова, площею 12,1кв.м, 1-3 - коридор площею 5,2кв.м, 1-4 - житлова, площею 4,6кв.м, сіни а-1, сіни а-1, ганок а, убиральня М, літній душ X, навіс У, літня кухня Б, сарай В, сарай З, 1/2 огорожі № 1, 1/2 огорожі № 2, 1/2 огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, 1/2 огорожі № 6, 1/2 хвіртки № 7, 1/2 огорожі № 8, 1/2 огорожі № 9, 1/2 колодязя К, 1/2 мостіння-1, мостіння ІІІ, водоколонка № 5, що складає 27/100 частин домоволодіння.

73/100 домоволодіння по вул. вул. Батуринська, буд.2, м. Дніпропетровськ належить на праві власності відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на підставі договору дарування частини домоволодіння від 10 лютого 2003 року (а.с.9 - 14).

05 березня 2013 року помер ОСОБА_12 (а.с.25).

01 жовтня 2013 року помер ОСОБА_10 (а.с.8).

З листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 08 червня 2015 року № 6237 вбачається, станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, буд.2: 73/100 частки за ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 10 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_14 за реєстром № 200, та зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 4050419; 1/2 частки (частка не перереєстрована) за ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2000 року, виданого Восьмою ДЦНК за реєстром №1-599, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №19 за реєстровим №104. В матеріалах інвентаризаційної справи міститься рішення виконавчого комітету Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 21 червня 2002 року за № 402 та від 16 серпня 2002 за № 491, якими за ОСОБА_10 затверджену зміну частки на 27/100, але перереєстрація права власності в КП «ДМБТІ» не проводилась (а.с.22).

Позивач ОСОБА_3 14 травня 2012 року змінив своє прізвище з «Гуржий» на «Андрух» (а.с.23).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, 259 березня ІНФОРМАЦІЯ_4, померлого 01 жовтня 2013 року, у період часу з жовтня 1985 року по 01 жовтня 2013р. (а.с.98, 99).

Судом витребувалася копія спадкової справи № 110/2014 після смерті ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року, з якої вбачається, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.33-62).

Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 03 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться по вул. Батуринська, 2/1, м. Дніпропетровськ, після ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року у звязку з тим, що ОСОБА_2 є спадкоємцем четвертої черги, також є спадкоємці першої черги онук померлого ОСОБА_3, який спадщину прийняв. Таким чином перша черга усуває від спадкування четверту чергу (а.с.42).

Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться по вул. Батуринська, 2/1, м. Дніпропетровськ, після ОСОБА_10, який помер 01 жовтня 2013 року у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.43).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджувалося показами свідків у суді першої інстанції, що спадкодавець ОСОБА_10 до часу смерті не був інвалідом, сам пересувався, доглядав за господарством та не потребував сторонньої допомоги.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки суду не були надані належні докази на підтвердження доводів ОСОБА_2 для усунення від спадщини спадкодавця попередньої черги з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 слід зазначити наступне.

Згідно свідоцтва про народження на російській мові прізвище позивача ОСОБА_3 при народженні вказано - «Гуржий» (а.с.24).

Прізвище батька позивача ОСОБА_3 також на російській мові у свідоцтві про народження вказано «ОСОБА_10В.» (а.с.24).

У свідоцтві про народження батька позивача на російській мові вказано його прізвище «ОСОБА_10В.», а його батька «ОСОБА_10С.» (а.с.24).

Позивач ОСОБА_3 14 травня 2012 року змінив своє прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_1 (а.с.23).

У свідоцтві про смерть ОСОБА_12, померлого 05 березня 2013 року, прізвище померлого вказано ОСОБА_12 (а.с.25).

У свідоцтві про смерть ОСОБА_10, померлого 01 жовтня 2013 року, прізвище померлого вказано ОСОБА_10 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_3, який змінив своє прізвище з ОСОБА_10, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, посилався на те, що померлий 05 березня 2013 року, ОСОБА_12 його батько, а померлий 01 жовтня 2013 року ОСОБА_10 його дід, який є батьком ОСОБА_12

З наданих суду документів вбачається розбіжність у прізвищах померлого 05 березня 2013 року ОСОБА_12 та померлого 01 жовтня 2013 року ОСОБА_10, які, як зазначає позивач, є сином та батьком відповідно, оскільки прізвище «Гуржий» та «Гуржій» є відмінними між собою

Також вбачається розбіжність у прізвищі позивача, яке він змінив з ОСОБА_10 на ОСОБА_1, та прізвищем спадкодавця ОСОБА_10, який, як зазначає позивач, є його дідом та батьком його батька.

Вказані розбіжності у прізвищах позивача, до його зміни, батька позивача та спадкодавця у встановленому законом порядку не усунуті. Позивач не звертався до суду з відповідними вимогами у встановленому законом порядку про встановлення факту родинних відносин.

Отже, вимоги позивача ОСОБА_3, за вказаних обставин, є передчасними, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволення позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_7, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_7, про усунення від права спадкування, зміну черговості права на спадкування, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування скасувати частково в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_7, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 988 грн. 21 коп., тобто з кожного по 324 грн. 40 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_7, Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді