Справа № 415/234/18
Провадження № 2-н/415/40/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Калмикова Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» середнього заробітку за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» середнього заробітку за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової карти платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявником не зазначено в заяві повне найменування (юридичної особи) боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України боржника, реєстраційний номер облікової карти платника податків заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, оскільки в заяві про видачу судового наказу не зазначено обовязкових даних, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 163, 165, 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» середнього заробітку за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА