Справа № 211/3007/18
Провадження № 2/211/1618/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилався на те, що 21.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № KRXRRX21520543 від 21.06.2008 року.

11.04.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, яка вчинила виконавчий напис № 3199 від 11.04.2017 року, запропонувавши стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість розмірі 20559,74 грн. ( включно з витратами повязаними з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн.). Про вчинення виконавчого напису вона дізналась з постанови про відкриття виконавчого провадження № 54317350 від 26.04.2018 року, яку нею отримано у травні 2018 року. Також зазначив, що з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки стягнуто борг, за яким з дня виникнення пава вимоги минуло більше трьох років. Таким чином нотаріус вчинив напис поза межами встановленого трирічного строку. Тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

У судове засідання сторони та третя особа не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягає з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, відзиву не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового направлення.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала відзив на позовну заяву у яких просив відмовити у задоволення позову, оскільки вважає, що зазначені позивачем факти у своєму позові не є підставою для скасування виконавчого напису, оскільки позивач у своїй заяві вказує лише, що розмір заборгованості перед банком є спірним, однак не підтверджує факт погашення заборгованості жодними документами, також зазначила, що поршень норм законодавства нотаріусом відсутні, тому просить відмовити у задоволення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3199 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплачену у строк за Кредитним договором № KRXRRX21520543 від 21.06.2018 року заборгованість у сумі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2412,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 179,31 грн., заборгованість з пені 13482,26 грн. та комісії у розмірі 649,99 грн., заборгованість по штрафу у розмірі 836,18 грн., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3000,00 грн.

Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, так як виданий з порушенням вимог цивільного законодавства. Кредитна заборгованість не є безспірною і нарахована одноособово закладом банку, при цьому без ознайомлення з розрахунком позичальника.

Вказана заборгованість була нарахована у період з 21.06.2008 року до 24.03.2017 року.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1ст. 1Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.87 Закону України "Пронотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердж. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172- для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються :а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми

заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року . Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992р. №2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені"п.13 розяснено, що відповідно до ст.ст.34,36,87,88 Закону України "Про нотаріат"виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Відповідно до виконавчого напису право відповідача на примусове стягнення виникло з 21.06.2008 року., однак нотаріусом строк зазначається з 21.06.2008 року по 24.03.2017 року.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.50,87,88 Закону України "Про нотаріат"захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону "Про нотаріат"у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В ході судового розгляду відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» не подано відзив на позов, не надано суду доказів на підтвердження того, що ПАТ КБ "ПриватБанк" надавало приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 усі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, кредитний договір та виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.

Суд погоджується з доводами позивача, що виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку банку, який є одностороннім арифметичним розрахунком і не може вважатися безспірним.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа № 754/9711/14-ц.

Отже, оспорюваний виконавчий напис, приватним нотаріусом вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. ОСОБА_5 з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

Крім того, згідно частин 7, 8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 03.07.2018 року протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 215, 216, 220, 628, 638, 799, 806 ЦК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3199, вчинений 11.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за яким пропонується стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 кошти в розмірі 20559, 74 грн..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження за адресою: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення. Якщо було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.10.2018 року.

Суддя: ОСОБА_5