Провадження №2/523/4503/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради - про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить встановити факт його проживання однією сім'єю разом з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4., більше п'яти років у період з 2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_4., визнавши за ним право власності на 730/3000 частин квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з вказаної вище частини квартири. Позивач стверджує, що він з 2010р. по день смерті ОСОБА_4, який є його рідним братом по матері, постійно проживав з ним в квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації свого місця проживання. Після смерті ОСОБА_4 він продовжив проживати в квартирі, так як є власником іншої її частини. На думку позивача, він в силу ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець четвертої черги. Втім оформити право на спадщину він не має можливості, так як був втрачений оригінал дублікату правовстановлюючого документа, у зв'язку з чим було відмовлено нотаріусом. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Одеська міська рада не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

За згодою позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву від відповідача, справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів 25.03.2010р., ОСОБА_4 є власником 730/3000 частин квартири АДРЕСА_1. Інша частина квартири (730/2000) належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, в рівних частках, на підставі того ж свідоцтва та згодом за нотаріально посвідченим договором довічного утримання від 28.10.2010р. була передана у власність ОСОБА_3 З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, а ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_4 помер 07 січня 2017р. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого Одеським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі а/з про смерть №338 від 08 січня 2017р.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 730/3000 частин квартири АДРЕСА_1.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53894679 від 31.10.2018р. спадкові справи після смерті ОСОБА_4 не заводились.

Будь-яких документів, які б підтверджували родинні відносини між ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_4 (рідні брати по матері) суду не представлено. Відтак, посилання позивача на вказану обставину суд не приймає.

Відтак, судом досліджується питання про прийняття спадщини ОСОБА_3, як спадкоємцем четвертої черги в силу ст.1264 ЦК України, якою визначено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ч.ч.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

За приписами ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Факт проживання ОСОБА_3 з 2010р. однією сім'єю з ОСОБА_4 по день смерті останнього підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які зазначили, що ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з першою дружиною переїхав у 2010р. в спадкову квартиру, де проживав в кімнаті площею 12,7 кв.м. Кімнату площею 9,0кв.м. займав ОСОБА_4, якого вони знали, як рідного брата позивача по матері. В 2011р. ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_8 з якою продовжив проживати в спірній квартирі. Свідки стверджують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в квартирі однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Факт проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_2 з 2010р. по теперішній час підтверджується актом від 16.08.2018р. складений мешканцями житлового будинку, підписи яких були посвідчені у ТОВ «ЧК «Суворовський».

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, дають підстави вважати, що ОСОБА_3 довів той факт, що він з 2010р. проживав з ОСОБА_4 однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, що в свою чергу вказує на прийняття ним спадщини після смерті останнього, як спадкоємцем четвертої черги. Крім того, факт його проживання на час відкриття спадщини вказує на те, що він прийняв спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Як убачається з відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 23.05.2018р. №72/01-16, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Було роз'яснено його право на звернення до суду.

Отже, на даний час позивач позбавлений права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом порядку, що вказує на його право на звернення до суду за захистом свого інтересу.

При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного обґрунтування.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як було зазначено вище ОСОБА_4 у встановленому законом порядку набув право власності на 730/3000 частин квартири в порядку приватизації, втім на час його смерті відсутній оригінал підтверджуючий його право власності, а позивач втратив можливість на його відновлення. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України.

Суд вважає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутній його оригінал, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дана норма за своїм змістом не породжує, а лише підтверджує виникле на законних підставах право власності, в даному випадку, у спадкодавця, відносно якого відсутні правовстановлюючі документи та/або державна реєстрація.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкову частину квартири в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4. з 2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_4. в квартирі АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (іпн.НОМЕР_3) право власності на 730/3000 частини квартири АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03.12.2018р.

Суддя -