РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6385/17

пр. № 2/759/1192/18

02 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарях Сівак В.В., Фещук Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я», ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 заявила позов до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 13.09.2017 року.

Протокольною ухвалою суду від 13.11.2017 року, на задоволення клопотання позивача до участі у справі в якості співвідповідача було притягнуто Державний заклад «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я», у зв'язку з чим позивач уточнила позов. За заявою позивач просила зобов'язати Державний заклад «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я» спростувати поширену черговим лікарем закладу ОСОБА_4 недостовірну інформацію про те, що пацієнтка ОСОБА_1 має супутню патологію «Шизофренія», шляхом повідомлення про це в телефонному режимі відповідальному черговому відділу обліку вільних ліжок і госпіталізації Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва, а також стягнути з відповідачів по 1500 грн., з кожного, на відшкодування моральної шкоди, що заподіяна внаслідок поширення цієї інформації.

Позов мотивована тим, що спірна інформація є неправдивою і такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві.

Представники відповідачів просили в задоволенні позову відмовити, пославшись на те, що позивачем не доведено факту розповсюдження недостовірної інформації належними та допустимими доказами.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з 29.09.2016 року по 10.10.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Державному закладі «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я», що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого.

Згідно виписки, хвора направляється для проведення подальшого лікування в чергову хірургію по місцю проживання, для вирішення питання про оперативне лікування.

Лікарі закладу ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні під присягою пояснили, що переведення ОСОБА_1 до іншого медичного закладу було викликано необхідністю проведення їй термінової операції, яку в лікарні з об'єктивних причин не могли виконати, відповідні організаційні питання були покладені на чергового лікаря ОСОБА_4

ОСОБА_7 10.10.2016р. з метою визначення медичного закладу де продовжить лікування хвора ОСОБА_1, зателефонував відповідальному черговому відділу обліку вільних ліжок і госпіталізації Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва і в розмові, разом з іншим, повідомив, що «…. пацієнт має супутню патологію - «Шизофренія».

Даний факт підтверджено шляхом прослуховування в судовому засіданні електронного запису розмови.

Вказаний запис, як це вбачається з матеріалів справи, отримано позивачем в порядку визначеному законом, обставин, що ставили б під сумнів автентичність запису в судовому засіданні не встановлено, а тому доводи відповідачів про недопустимість цього доказу суд відхиляє як надумані.

Разом з тим, свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що об'єктивним даних про те, що ОСОБА_1 страждає на шизофренію, у лікаря ОСОБА_4 не було, поставити такий діагноз за фахом він не компетентний.

Останні обставини також були визнані представником медичного закладу ОСОБА_8

Таким, чином суд приходить до висновку, що лікар ОСОБА_7 10.10.2016р. поширив відносно хворої ОСОБА_1 неправдиву інформацію, і визнає цю інформацію негативною, оскільки вочевидь, що внаслідок поширення інформації було створено хибне уявлення щодо дійсного стану хворої.

Згідно з ст. 277 ч. 3 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Тому суд визнає спірну інформацію недостовірною.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право, зокрема, на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у спосіб наближений до того, у який вона була поширена.

Тому вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача спростувати недостовірну інформацію шляхом надіслання до Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва листа з відповідним спростуванням ґрунтуються на положеннях закону. Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов'язати цього відповідача разом із спростування направити копію рішення, як підставу для спростування.

Отже позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Статтею 23 ч. 2 п. 4 встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Вочевидь, що поширення відносно позивача недостовірної інформації, мало наслідком відповідне неадекватне відношення до неї медичного, обслуговуючого персоналу швидкої допомоги, та медичного закладу до якого була переведена хвора, що було для хворої принизливим і призвело до моральних страждань, що виражались в образі, страху щодо дійсного стану здоров'я, обмежень у праві вибору лікувального закладу, та згоди на лікування.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, позивач вправі вимагати відшкодувати їй моральні збитки, що заподіяні поширенням недостовірної інформації.

Разом з тим, в суді встановлено, що ОСОБА_7 під час події перебував при виконанні службових обов'язків і діяв від імені лікувального закладу, а тому за шкоду заподіяну ОСОБА_1, має відповідати саме медичний заклад на підставі ст.ст. 1167, 1172 ЦК України, який в наступному після відшкодування збитків вправі заявити регресну вимогу до винної особи.

Тому, позов про стягнення моральної шкоди може бути задоволений лище в частині заявленої до Державного закладу «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я». При цьому суд визнає розмір заявлений розмір відшкодування обгрунтованим.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

За такого рішення судові витрати у справі суд також Державний заклад «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я» відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. ст. 12, 13, 60, 77-80, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Державного закладу «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я», ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати Державний заклад «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я» (, МФО 820172) спростувати поширену 10.10.2016 року черговим лікарем Державного закладу «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я» ОСОБА_4 недостовірну інформацію відносно хворої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що хвора має супутню патологію «Шизофренія», шляхом надіслання до Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва листа з відповідним спростуванням та копією цього рішення.

Стягнути з Державного закладу «Республіканська клінічна лікарня Міністерства охорони здоров'я» (, МФО 820172) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Залізничним РУ ГУ МВС в м. Києві 23.09.1999 року) 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 2240 грн. судового збору, 1000 грн. на компенсацію витрат з правової допомоги, а всього стягнути 4740 (чотири тисячі сімсот сорок) грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено не пізніше 12 жовтня 2018 року.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Головуючий Сенько М.Ф.