Справа № 509/2909/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Овідіопольським районним судом Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.,

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Овідіополь Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області (далі по тексту ДВС), ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення арешту та заборони, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2017 року до Овідіопольського райсуду Одеської обл. надійшов вищевказаний позов в якому позивач зазначив, що будучи власником транспортного засобу марки «ГАЗ 21УС» р.н. НОМЕР_1 та боржником в рамках виконавчого провадження державний виконавець безпідставно наклав арешт та заборону, а тому позивач просить зняти арешт з вищевказаного майна та скасувати арешт та заборону, накладений на підставі постанови державного виконавця від 20 червня 2013 року.

В ході судового розгляду позивач подав заяву з якої видно, що на позові наполягає просить розглянути справу на підставі поданих доказів.

Представник відповідача ДВС до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках.

Так судом встановлено, що 15 листопада 1999 року Овідіопольським райсудом Одеської області в рамках цивільної справи № 2-666 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 була прийнята полстанова згідно, якої заява була задоволена та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? частини не обкладеного податком мінімального доходу громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 листопада 1999 року і до повноліття Сергія, а потім по ? до повноліття ОСОБА_4. Постанова суду першої інстанції є чинною.

В провадженні Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області знаходиться виконавче провадження № 41918411, яке було відкрито на підставі заяви позивачки ОСОБА_2 та виконавчого листа № 2-666 виданого 15.11.1999 року Овідіопольським райсудом Одеської області.

22 квітня 2013 року Овідіопольським райсудом Одеської області в рамках цивільної справи № 2-5099/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було прийнято рішення згідно, якого позов був задоволений та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню аліменти в розмірі 23 878.95 грн. Рішення суду першої інстанції є чинним.

В провадженні Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області знаходиться виконавче провадження № 38021501, яке було відкрито на підставі заяви позивачки ОСОБА_2 та виконавчого листа № 2-5099/12 виданого 22.04.2013 року Овідіопольським райсудом Одеської області.

24 вересня 2013 року Овідіопольським райсудом Одеської області в рамках цивільної справи № 1521/4987/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було прийнято рішення згідно, якого позов був задоволений та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 були стягнуті на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частині від всіх доходів. Рішення суду першої інстанції є чинним.

В провадженні Відділу ДВС Шевченківського РУЮ м. Київа знаходиться виконавче провадження № 49258992, яке було відкрито на підставі заяви позивачки ОСОБА_2 та виконавчого листа № 1521/4987/12 виданого 09.10.2013 року Овідіопольським райсудом Одеської області.

21 грудня 2016 року державним виконавцем в рамках виконавчого провадження наклав арешт та заборону на транспортній засіб марки «ГАЗ 21УС» р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5

Позивач просить зняти арешт з вищевказаного рухомого майна, посилаючись на те, що дане виконавче провадження закрито, а виконавчий лист повернутий стягувачу.

В ході розгляду справи було встановлено, що підставою для відкриття виконавчого провадження була заява стягувача та виконавчий лист виданий на підставі судового рішення. Державний виконавець відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» належним чином відкрив виконавче провадження, під час примусових дій в рамках своїх повноважень прийняв рішення про накладення арешту на майно боржника. Виходячи з вищевказаного суд прийшов до висновку, що позивачка звернулась до суду з позовними вимогами, які в порядку ст.ст. 15,16 ЦК України підлягають судовому захисту в іншому порядку. Державний виконавець прийняв рішення про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно в рамках своїх повноважень відповідно до закону, а тому суд вважає, що відповідач - Овідіопольський РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області є не належним відповідачем.

Крім того, позивач відповідно до ст.ст. 77,78 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів, існування постанови державного виконавця про накладення арешту від 20 червня 2013 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 263 ЦПК України не обґрунтував свої позовні вимоги.

Позивач при поданні позову не сплатив судовий збір, так як звільнений від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області, ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення арешту та заборони - відмовити.

Копію рішення направити зацікавленим особам.

Рішення може бути оскаржено до цивільної палати Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Кириченко П.Л.