Справа № 446/2149/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Костюк У. І.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Бузька справу за поданням начальника Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

начальник Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду з подання тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, в обґрунтування якого покликається на те, що на виконанні Камянка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області знаходиться виконавче провадження № 0290049 з виконання виконавчого листа №2-2464/11 виданого 09.12.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 172313,17 грн. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на нього виконання не здійснено, тому державний виконавець звертається з даним поданням до суду.

В судове засідання начальник Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 не зявилася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з нормами ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, Верховний Суд України вказав, що ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, наявність у боржника невиконаних зобов'язань за рішенням суду саме по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Гринюх Н.В., а саме, від 23.02.2016 відкрито виконавче провадження № 50290049 з примусового виконання виконавчого листа №2-2464/11, що виданий 09.12.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості в сумі 172313,17 грн.

З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржнику надано строк для добровільного виконання вимог виконавчого документа в строк до 01.03.2016.

Згідно листа від 23.02.2016 №в-7/207/09-26/610 видно, що начальником відділу державної виконавчої служби Камянка-Бузького РУЮ Львівської області ОСОБА_4 надіслано ОСОБА_3 постанову від 23.02.2016, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2464/11, що виданий 09.12.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2018, що спростовує твердження начальника Камянка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про скерування боржнику постанови про відкриття провадження. Крім того, посилання начальника Камянка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на те, що ОСОБА_3 ознайомилася із матеріалами виконавчого провадження спростовується заявою ОСОБА_3 про надання для ознайомлення матеріалів справи виконавчого провадження, з якої не вбачається твердження про те, що ОСОБА_3 ознайомлена з даними матеріалами.

Матеріалами справи підтверджується, що головним державним виконавцем Гринюх Н.В. з метою виконання судового рішення, в межах відкритого нею виконавчого провадження, винесено постанову від 23.02.2016 по арешт майна боржника, яким накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, витребувано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; направлено запит в Головне Управління держпраці у Львівській області про надання інформації щодо належності боржнику на праві власності майна будь-якого майна.

Крім того, постановою начальника Камянка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, а саме, від 30.05.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3, 16.09.1986, що отримує дохід у народному домі Добротвірської ТЕС, за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Добротвір, вул. Будівельна,11,

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 16.04.2018 повідомлено про те, що ОСОБА_3, дата народження 16.09.1986, НОМЕР_1, неодноразово перетинала державний кордон України.

19.10.2018 державним виконавцем складено відповідний акт, яким встановлено перевіркою електронних даних АІПС "ДАІ-2000" та НАІС ЄДР МВС, що за боржником зареєстрованих колісних транспортних засобів не виявлено. ОСОБА_5 даних Держтехнагляду за боржником сільськогосподарської техніки не зареєстровано.

19.10.2019 складено акт державного виконавця про те, що за адресою вказаною у виконавчому документі: с. Велике Колодно, Камянка-Бузького району, Львівської області, боржник не проживає та майно відповідно належне йому відсутнє.

В поданні про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України начальника Камянка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, як на підставу для задоволення подання, посилається на ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх зобовязань.

В силу положень ст. 33 Конституції України особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеному у цьому Пакті.

Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного чи приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.

На підставі визначених у ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обовязок не заважають будь які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте всупереч вимогам процесуального закону, приватним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ухилення ОСОБА_6 від виконання зобовязань, покладених на неї судовими рішеннями.

Звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, начальника Камянка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_3 від виконання покладених на неї судом зобовязань, в матеріалах справи відсутні докази виклику ОСОБА_3 та її неявки до начальника Камянка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Суд вважає,що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, та що нею вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 належним чином викликалася до виконавчої служби і ухилялася від сплати боргу. Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, тому з врахуванням вищенаведеного у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали складено 01.11.2018.

Суддя: Костюк У.І.