Справа № 359/5397/17 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/3147/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 38 13.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Лівінського С.В.,

за участю секретаря: Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частки в садовому будинку, земельній ділянці та автомобілі, а також витребування автомобіля з чужого незаконного володіння, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку в автомобілі,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_8, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2015 року. Від спільного проживання з ОСОБА_8 у ОСОБА_3 є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_8 набули у власність наступне майно: садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0783 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану за вищевказаною адресою, та автомобіль марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску.

Оскільки вищевказане майно в силу вимог ст. 60 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_8, як подружжя, їхні частки у ньому згідно вимог ст. 70 СК України є рівними, по ? частині у кожного.

В зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: ? частина садового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; ? частина земельної ділянки площею 0,0783 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованої за вищевказаною адресою, та ? частина автомобіля марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску.

Заповіту після смерті ОСОБА_8 не залишив, а спадкоємцями першої черги за законом після його смерті являються його діти: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, а також дружина померлого ОСОБА_3, в рівних частинах кожен - по 1/8 частці (1/4 від 1/2).

05 серпня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулись до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі яких нотаріусом було заведено спадкову справу №933/2016.

10 листопада 2016 року ОСОБА_3 також звернулась до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, в якій також повідомила, що спадкоємцем за законом першої черги після його смерті є ще їх спільний син ОСОБА_4

20 червня 2017 року представник ОСОБА_3 звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні, в чому йому було відмовлено.

Враховуючи викладене, позивач, збільшивши розмір позовних вимог, просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 5/8 часток (1/2 + 1/8) садового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; 5/8 часток (1/2 + 1/8) земельної ділянки площею 0,0783 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованої за вищевказаною адресою, та 5/8 часток (1/2 + 1/8) автомобіля марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1. Також просила визнати за її сином ОСОБА_4, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_8, право власності на 1/8 частку вищевказаних садового будинку, земельної ділянки та автомобіля. Крім того, ОСОБА_3, як власник ? частини автомобіля марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, просила витребувати його з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 з тих підстав, що вона згоди на те, щоб автомобіль перебував у відповідача, не надавала, отже він підлягає витребуванню на її користь.

Відповідач ОСОБА_6 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/2 частку автомобіля марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, посилаючись на те, що вона є першою дружиною ОСОБА_8, з яким перебувала у шлюбі з 20 квітня 1985 року по 19 листопада 2014 року. Спірний автомобіль, всупереч доводів ОСОБА_3, було придбано не у 2015 році, а у 2008 році, тобто під час перебування ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, тому даний автомобіль був об'єктом їхньої спільної сумісної власності, як подружжя. Враховуючи викладене, ОСОБА_6 в своєму зустрічному позові на підставі вимог ст.ст. 60, 70 СК України просила визнати за нею право власності на ? частину автомобіля марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2018 року первісний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/8 часток в садовому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/8 часток в земельній ділянці площею 0,0783 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованій по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частку в автомобілі марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку в садовому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку в земельній ділянці площею 0,0783 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованій по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку в автомобілі марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1.

У задоволенні первісного позову в частині вимог про визнання за ОСОБА_3 права власності на більшу частку в автомобілі та витребуванні цього рухомого майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 4000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 4000 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку в автомобілі задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку в автомобілі марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрати на оплату судового збору в розмірі 1050 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 витрати на оплату судового збору в розмірі 525 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати на оплату судового збору в розмірі 525 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та провадження у справі закрити. Обгрунтовуючи скаргу, посилалась на те, що між сторонами взагалі не існує ніякого спору, оскільки ОСОБА_2 не відмовляла позивачам по справі у видачі свідоцтв про право на спадщину та не вчиняла жодних дій, які б свідчили про невизнання або оспорювання їхніх спадкових прав.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 не погодився та просив залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених в ній підстав.

Представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, однак їхня неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 квітня 1985 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8, після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.97, т.2).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 26 вересня 1986 року та серії НОМЕР_5 від 23 січня 1991 року (а.с.80 зворот, т.1).

З копії біржового договору №ВР-31801 від 11 липня 2008 року (а.с.98, т.2) вбачається, що 11 липня 2008 року ОСОБА_8, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, придбав автомобіль марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 16 грудня 2008 року (а.с.6, т.1).

01 липня 2015 року ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 1 липня 2015 року (а.с.7, т.1).

28 березня 2016 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.61, т.1) ОСОБА_8 придбав садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

В той же день, 28 березня 2016 року, за договором купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.62, т.1) ОСОБА_8 придбав земельну ділянку площею 0,0783 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану по АДРЕСА_1.

При укладенні вищевказаних договорів купівлі-продажу ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву від 28 березня 2016 року (а.с.63, т.1), в якій вона дала згоду ОСОБА_8 на купівлю вказаного садового будинку з земельною ділянкою, на якій він був розташований. Зі змісту цієї ж заяви вбачається, що вказане майно придбавалось за грошові кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя, а договори купівлі-продажу були укладені виключно в інтересах їх сім'ї.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 (а.с.43, т.1) вбачається, що 15 липня 2015 року автомобіль марки «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, був вдруге зареєстрований за ОСОБА_8, що підтверджується копією листа В.о. начальника РСЦ в м. Києві №31/26-284/7з від 20 квітня 2018 року (а.с.104, т.2), з якого вбачається, що перереєстрація вказаного автомобіля була проведена лише у зв'язку з переобладнанням транспортного засобу для роботи на газовому пальному. В цьому ж листі зазначено, що первісна реєстрація даного транспортного засобу за громадянином ОСОБА_8 була проведена 11.07.2008 року у ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9, т.1).

Заповіту після смерті ОСОБА_8 не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.79 зворот, т.1).

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 у визначений законом шестимісячний строк до Першої Київської державної нотаріальної контори звернулись його дочки від першого шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.77-78, т.1), а також дружина померлого ОСОБА_3 (а.с.84 зворот, т.1), яка в заяві також повідомила про наявність у померлого ще одного спадкоємця першої черги за законом - сина ОСОБА_4

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_3 із визнанням за нею права власності на 5/8 часток садового будинку і земельної ділянки (1/2 частка як частка у спільному майні подружжя та 1/8 частка як частка у спадковому майні) та права власності на 1/8 частину автомобіля, а також повне задоволення вимог ОСОБА_6 із визнанням за нею права власності на ? частину автомобіля, правильно встановив обставини справи та дав належну оцінку зібраним по справі доказам, як в частині встановлення наявності підстав для визнання права власності, так і в частині визначення розміру часток у праві власності.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржене відповідачем ОСОБА_2, яка в своїй скарзі посилалась виключно на ті обставини, що між нею та ОСОБА_3 не існує жодного спору, оскільки вона її прав не порушувала.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2, апеляційним судом встановлено, що нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори призупинено видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зв'язку із тим, що 08.06.2017 року ОСОБА_2 подала до нотаріальної контори заяву з проханням не видавати свідоцтва про право на спадщину всім спадкоємцям, оскільки вона не згодна з розділом майна в тих частинах, що передбачено законодавством, та має намір звернутися до суду для вирішення спору стосовно спадкового майна, оскільки між спадкоємцями виник спір стосовно такого майна, який не вирішено в добровільному порядку (а.с.123-124, т.1). Крім того, на даний час в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, укладених 28 березня 2016 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які стали правовою підставою набуття ОСОБА_3 права власності на ? частину вказаних об'єктів нерухомого майна.

Вищенаведені обставини свідчать про невизнання ОСОБА_2 права позивача ОСОБА_3 на частку у спірному майні та наявності між ними спору про право, що спростовує доводи апеляційної скарги відповідача про необхідність скасування рішення суду та закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: