РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

25 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкова М.А. за участі секретаря судового засідання Когут С.І. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позові зазначає, що квартира АДРЕСА_1 є приватною власністю та згідно з договором купівлі продажу від 24.05.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 зареєстрованому в реєстрі за № 1555 на праві приватної власності належить ОСОБА_4.

В зазначеній вище квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2. Як зазначає позивач: ОСОБА_2 не мешкає в квартирі понад рік. Жодного майна та особистих речей відповідача в квартирі АДРЕСА_1, немає.

Відповідач ОСОБА_2, був зареєстрований як чоловік позивача, проте з травня 2017 року не проживає в квартирі, шлюб розірвано, його місцезнаходження позивачу не відоме.

В позові зазначено, що реєстрація ОСОБА_2 в квартирі має формальний характер, але порушує права позивача, щодо вільного розпорядження своєю власністю, більш того, змушує витрачати особисті кошти на комунальні послуги та утримання квартири та сплаті періодичних платежів за осіб, які не проживають в квартирі.

Разом з тим, відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права власника, оскільки вона змушена сплачувати кошти на утримання квартири з урахуванням реєстрації відповідача.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, посилаючись на вказані обставини, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, є обґрунтованим письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Як вбачається з долучених матеріалів квартира АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі продажу від 24.05.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 зареєстрованому в реєстрі за № 1555 на праві приватної власності належить ОСОБА_4.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зазначене нерухоме майно зареєстровано в реєстрі за № 8772249.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 186320 від 03.03.2017 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прізвище позивачки змінено на «Бондаренко».

03.10.2017 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4491/17-ц шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно свідоцтва про зміну імені від 20.12.2017 року серії 1-ЖС № 008689 ОСОБА_5 змінила прізвище на «Волинець».

Відповідно до акту від 21.06.2018 року складеного в присутності сусідів позивачки та фахівця по роботі з абонентами ТОВ КК «МРІЯ»: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надавши аналогічні пояснення, показали суду, що є сусідами позивачки. Іноді відвідують її та заходять в гості. З кінця весни 2017 року відповідач у спірному житлі не проживає з власної ініціативи оскільки зібрав речі та добровільно виїхав. Свої житлові права відновити не намагався, позивач не чинить відповідачу ОСОБА_2 перешкод у користуванні власністю.

Судом встановлено, що відповідач відсутній в зазначеному приміщенні більше року без поважних причин, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідач проживав, як члени сім'ї власника житла.

Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності ОСОБА_2, понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, у квартирі АДРЕСА_2.

За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджено платіжним дорученням наявним в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 13, 89, 247, 258, 259, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність» , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 27 в будинку № 12 по вул. Пархоменка в місті Запоріжжі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений при звернені до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Голубкова М.А.