ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року

м. Харків

Справа № 638/257/18

Провадження № 22-ц/818/420/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря: Брулевич В.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі ОСОБА_2 Дар`я Олександрівна, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова, постановлену 03 вересня 2018 року о 12 годині 38 хвилин у складі судді Хайкіна В.М., -

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсними видані ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 довіреності на продаж належних йому на праві власності квартири № 88 в будинку № 20 корпус 2 по вул. Отакара Яроша у м. Харкові та квартири № 102 за тією ж адресою з паркувальними місцями, визнати недійсними договори купівлі-продажу вказаних вище квартир, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 30 листопада 2017 року, визнати недійсним укладений 12 грудня 2017 року договір купівлі-продажу квартири № 102 за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, 20, корпус 2. Також просила скасувати державну реєстрацію зазначених вище довіреностей та договорів купівлі-продажу, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартири № 88 та 102 в будинку № 20 корпус 2 по вул. Отакара Яроша у м. Харкові, витребувати квартири із чужого незаконного володіння.

У лютому 2018 року представник позивача звернулася із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на квартири № 88 та 102 в будинку № 20 корпус 2 по вул. Отакара Яроша у м. Харкові, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. У якості забезпечення позову ОСОБА_5 просила заборонити передавати визначені обєкти нерухомості в оренду іншим особам або шляхом укладання договору найму житла з іншими особами, переводити квартири із житлового до нежитлового фонду, заборонити руйнування квартир, приводити їх у неналежний для проживання стан, дарувати іншим особам, заборонити іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року заява задоволена частково. До вирішення спору по суті та набранням рішення у справі законної сили заборонено ОСОБА_4 та іншим особам чи органам здійснювати дії, спрямовані на відчуження (зміну власника) нерухомого майна, а саме квартири №102 в будинку №20 корпусу 2 по провулку Отакара Яроша в місті Харкові та квартири №88 в будинку №20 корпусу 2 по провулку Отакара Яроша в місті Харкові, що належить ОСОБА_4 У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_7, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Заяву обґрунтовувала тим, що заходи забезпечення позову у даній справі порушують права ОСОБА_4 як власника. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні щодо розтрати коштів підприємства, його самого оголошено у розшук.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9 також заявила клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі. У клопотанні посилалася на те, що у позові відсутнє обґрунтування і докази того, що ОСОБА_8 є недобросовісним набувачем та що спірне майно вибуло з володіння позивача не з його волі. Позов має штучний характер, позивач зловживає своїми процесуальними правами, так як у провадженні суду знаходилося кілька необґрунтованих позовів, у задоволенні яких було відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року заява ОСОБА_7, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, задоволена. Скасовано вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року заходи забезпечення позову по цивільній справі № 638/257/18.

В ухвалі суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 дійсно оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення і досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у звязку із оголошенням його в розшук. ОСОБА_5 представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності від 22 листопада 2017 року, хоча позов обґрунтовано неможливістю ОСОБА_1 вчиняти дії по відчуженню належного йому нерухомого майна через перебування за кордоном в цей час.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання представників ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовити. В обґрунтування скарги посилається на те, що накладення арешту на майно не обмежує права ОСОБА_4 щодо користування належними йому квартирами. Разом з тим, обмеження права розпоряджатися ними забезпечить право позивача на повернення йому майна у випадку задоволення позову. Суд першої інстанції, ставлячи під сумнів можливість ОСОБА_1 підписувати довіреність на користь ОСОБА_5 не врахував, що вказаний факт не був предметом дослідження в судовому засіданні та не належить до предмету доказування при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року контрольне провадження цивільної справи № 638/257/18 з апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2018 року передана до Харківського апеляційного суду і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 10 жовтня 2018 року передана колегії суддів: головуючий суддя Тичкова О.Ю., судді Котелевець А.В., Піддубний Р.М..

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що надані представником позивача докази, що свідчили про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, є неналежними, оскільки ОСОБА_1 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у звязку із оголошенням його в розшук. В позовній заяві представник посилається на те, що ОСОБА_1 не міг вчиняти дій по відчуженню нерухомості 22 листопада 2018 року, оскільки перебував в цей час за кордоном. Разом з тим, ОСОБА_5 представляє інтереси ОСОБА_1 в суді на підставі довіреності від 22 листопада 2017 року, виданій у місті Києві.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1 ст. 158 ЦПК України).

Згідно частин 7-10 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З аналізу викладеного вище вбачається, що вживаючи заходи забезпечення позову суд має пересвідчитися у наявності спору між сторонами, співмірності і відповідності заходів та предмета позову, а також в тому, що їх невжиття може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому. При скасуванні вжитих заходів забезпечення суд має пересвідчитися, що в них відпала потреба або розгляд справи завершився.

Судом не встановлено, що у вжитих ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року заходах забезпечення позову відпала необхідність або розгляд справи завершено. Обставини, на які посилається суд у якості підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову, висновків, зроблених ним в ухвалі від 07 лютого 2018 року не спростовують.

Так, позивачем заявлені вимоги про визнання довіреностей та договорів купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартири, які раніше йому належали (аркуші 1-9 контрольного провадження).

Доводи суду щодо видачі позивачем довіреності від 22 листопада 2017 року стосуються оцінки доказів, що може бути здійснена при вирішенні спору по суті, та характеру цього спору не змінюють. Оголошення позивача у розшук на підставі постанови прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 від 10.07.2018 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0001223 не може обмежувати здійснення ОСОБА_1 цивільних прав та обовязків. Тому висновки суду про наявність у справі сумнівних відомостей є передчасними і не можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції скасуванню, у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову належить відмовити.

Абзац третій пункту 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 квітня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлює, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК (ч.1 ст.353 ЦПК України у редакції ЦПК України, що почала діяти з 15 грудня 2017 року), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК (стаття 141 ЦПК України у новій редакції).

Враховуючи викладене, а також те, що розгляд справи № 638/257/18 в суді першої інстанції триває, питання про розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2018 року не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Дар`ї Олександрівни, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Харківській області, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_10, П'ята Харківська Державна нотаріальна контора Державний нотаріус ОСОБА_6, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 про визнання довіреностей та договорів купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартири відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_14