Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 369/5784/16-ц

провадження № 61-21019св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Комунальне підприємство «Борщагівка»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Лівінського С. В., Фінагєєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Борщагівка» (далі - КП «Борщагівка») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, що набрала законної сили, задоволено її позов до КП «Борщагівка» про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання надати інформацію на її запит від 18 березня 2015 року про підстави виникнення боргу у розмірі 7 410,20 грн, або вказати про відсутність заборгованості станом на 01 лютого 2015 року та надати розрахунки за кожний місяць окремо згідно з вимогами статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Зазначеними неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, спричиненої моральними та фізичними стражданнями, які позначилися у негативній зміні її життя, порушенні сну, емоційній напрузі, нервозності, почутті образи, обуренні, приниженні гідності, які тривали протягом 2004-2016 років. Крім того, на момент звернення з цим позовом КП «Борщагівка» не надало інформації про понесені ним витрати на суму 7 410,20 грн, внаслідок чого у неї виникли психологічні переживання, що спричинили їй моральні страждання, оскільки відповідач не бажав провести звірення розрахунків та не бажав визнати переплату коштів.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила суд стягнути із КП «Борщагівка» на її користь 7 410,20 грн майнової шкоди та 50 000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Борщагівка» на користь ОСОБА_2 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що підстави для відшкодування позивачу майнової шкоди відсутні, оскільки нею не надано жодного доказу на підтвердження того, що неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача їй завдано майнової шкоди. У зв'язку із ненаданням КП «Борщагівка» інформації, позивачеві заподіяна моральна шкода, розмір відшкодування якої виходячи із засад розумності та справедливості складає 5 000,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу КП «Борщагівка» задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року у частині відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено ОСОБА_2 у позові до КП «Борщагівка» про відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції про доведення факту заподіяння моральної шкоди є передчасними та необґрунтованими. Позивачем не доведено факту вчинення КП «Борщагівка» протиправних дій щодо неї. Крім того, із доказів наданих позивачем не вбачається наявності причино-наслідкового зв'язку між діями відповідача та станом здоров'я позивача.

У липні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що право на відшкодування моральної шкоди у випадку ненадання достовірної інформації передбачене положеннями Конституції України та Закону України «Про доступ до публічної інформації». Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки усім наданих позивачем доказам, а також безпідставно відмовив у задоволені усного клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із неявкою відповідача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, що набрала законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 до КП «Борщагівка» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язано КП «Борщагівка» надати інформацію на запит позивача від 18 березня 2015 року про виникнення боргу у розмірі 7 410,20 грн.

27 травня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання цієї постанови.

19 травня 2015 року КП «Борщагівка» на виконання постанови від 28 квітня 2015 року надало відповідь на інформаційний запит, а саме копію наказу від 30 грудня 2003 року № 20П про присвоєння особових рахунків споживачам житлово-комунальних послуг та розшифровку (нарахування, оплата, перерахунки) за особовим рахунком НОМЕР_1, яку ОСОБА_2 отримала 29 травня 2015 року.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 липня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до КП «Борщагівка» про визнання інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дію, визнано недостовірною інформацію про наявність боргу ОСОБА_2 перед КП «Борщагівка» станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871,18 грн, вказану КП «Борщагівка» у довідці від 16 жовтня 2014 року № 299/1 та зобов'язано КП «Борщагівка» спростувати недостовірну інформацію шляхом відкликання цієї довідки із Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно з квитанцією КП «Борщагівка», станом на 01 серпня 2016 року ОСОБА_2 нараховано комунальних послуг у розмірі 112,22 грн, із залишком 9 471,00 грн.

Згідно з випискою із історії хвороби ОСОБА_2 із мамологічного центру Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер», ОСОБА_2 проведено операцію 03 листопада 2015 року (мастектомія). ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у вказаному центрі із 22 по 24 січня 2016 року, із 12 по 14 лютого 2016 року, із 04 по 06 березня 2016 року, із 01 по 03 квітня 2016 року.

Також, згідно з довідкою від 06 червня 2016 року, ОСОБА_2 перебувала на амбулаторному лікуванні із 02 по 06 червня 2016 року з діагнозом УХС, стенокардія, атеросклеротичний кардіосклероз, кризовий перебіг, рак правої молочної залози ІІІ ступеню.

02 серпня 2016 року ОСОБА_2 знаходилася у відділенні гіпертонічної хвороби щодо гіпертонічної хвороби ІІ ступеню, гіпертензивне серце, стабільна стенокардія напруги ІІ ступеня, надшлуночкова екстрасистолія.

ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням довічно із 23 лютого 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння моральної шкоди позивачеві необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У частині другій статті 59 ЦПК України 2004 року передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 212 ЦПК України 2004 року суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Частково скасовуючи рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року не встановлено факту неправомірності бездіяльності КП «Борщагівка», оскільки вказаним рішенням лише зобов'язано останнє надати інформацію позивачу, а також цей факт не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено факт вчинення відповідачем протиправних діянь, заподіяння їй діями відповідача моральних страждань або інших негативних явищ, а також не доведено наявність причинного зв'язку між станом її здоров'я та вини у цьому відповідача.

Посилання заявника у касаційній скарзі на неправомірне відхилення апеляційним судом клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неявкою відповідача, є безпідставним, оскільки в силу вимог частини другої статті 305 ЦПК України 2004 року неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Крім того, відсутність відповідача при розгляді справи не вплинуло на правильність прийняття судового рішення.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК Українивиходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик