Справа 206/3749/18
Провадження 2-о/206/823/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання,

в с т а н о в и в:

09 липня 2018 року представник заявника звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту постійного проживання, заінтересована особа Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора.

В прохальній частині своєї заяви заявник просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 червня 2004 року, йому, його матері ОСОБА_3, та його батьку ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. На момент приватизації, шлюб його батьків було розірвано. 15 липня 2004 року його батька, ОСОБА_2, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, було визнано обмежено дієздатним. Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради №515 від 22.10.2005 року, його було призначено піклувальником над ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько, ОСОБА_2, помер, після його смерті відкрилася спадщина на усе належне йому майно, а саме: на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_1 був єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після його смерті. 21.08.2017 року його мати, ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майна, а саме: на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, та таким, що прийняв спадщину. Для оформлення спадкових справ після смерті батьків він звернувся до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків, проте в видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тієї причини, що він на момент смерті батька не був зареєстрований разом з ним за однією адресою, та не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Проте, незважаючи на те, що дійсно на момент смерті батька він не був зареєстрований разом з ним за однією адресою, він постійно проживав разом з ним у квартирі АДРЕСА_2, так як після розірвання шлюбу з його матір'ю за ним більш нікому було доглядати, а він як піклувальник повинен був забезпечити належний догляд та контроль за батьком, як за людиною, що страждала на психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголем. ОСОБА_1 особисто здійснював догляд за спадкодавцем, у них був спільний побут: включно він здійснював покупки та розподіляв сімейний бюджет, разом харчувалися, він купував батькові ліки, дбав про нього, після смерті здійснив поховання. Реєстрацію місця проживання він змінив в 2004 році щоб не втратити квартиру у гуртожитку, за адресою АДРЕСА_3, яка була йому надана для проживання з його сім'єю, саме в цю квартиру й переїхала його мати у 2004 році, щоб уникнути спілкування з колишнім чоловіком (а.с. 2-4).

Також при подачі заяви представником заявника ОСОБА_4 до суду було подано клопотання про витребування доказів, а саме: з Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №51186944, відкритої після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18,19).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2018 року по даній справі було відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду, також було задоволено клопотання про витребування доказів з Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори (а.с. 21).

24.07.2018 року представником заявника ОСОБА_4 було подано заяву про допит свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дана заява була вирішена в судовому засіданні 24.07.2018 року та задоволена (а.с. 32,33).

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 23).

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_9, яка повідомила, що ОСОБА_1 це її сусід, він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1., весь цей час заявник там живе, батько заявника помер у жовтні 2006 року.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що знав матір ОСОБА_1, вона проживала у гуртожитку по АДРЕСА_3. Заявник за цією адресою не жив, але приходив в гості до своєї матері.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем, часто бував на викликах в квартирі АДРЕСА_1. Кожен раз коли він приходив та оглядав ОСОБА_5, ОСОБА_1 проживав в цій квартирі зі своєю сім'єю. Виписував лікарське свідоцтво, ОСОБА_1 займався всіма процесами по закупівлі ліків та похованням свого батька.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомили, що ОСОБА_1 постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 та проживав зі своїм батьком ОСОБА_2, який помер у 2006 році.

Суд, вислухавши заявника та його представника, заслухавши покази свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження від 17.08.1979 року, серії НОМЕР_1, виданого Самарським відділом РАГС м. Дніпропетровська, батьками його є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 31).

З свідоцтва про право власності на житло виданого 22.06.2004 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 була видана ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 22.09.1978р. «ЗАГС Самарского района г. Днепропетровска», 22.09.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, прізвище ОСОБА_3 було змінено на ОСОБА_3 (а.с. 6).

06 березня 1995 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, про що зроблено актовий запис № 90, 16 вересня 1998 році видано свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-1936/2004, ОСОБА_5 було визнано обмежено дієздатним в отриманні та розпорядженні пенсії, підставою цього послуговало його неможливість самостійно контролювати витрати для забезпечення життєвих потреб через зловживанням алкогольними напоями (а.с. 8,9)

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної ради у м. Дніпропетровську ради від 22.10.2004 року за № 515, ОСОБА_1 було призначено піклувальником над ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть виданого 01 листопада 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с. 11)

Відповідно свідоцтва про смерть виданого 22 серпня 2017 року, серії НОМЕР_3, Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис №988 (а.с. 12).

З наданої спадкової справи № 518/2017, яка була надана Восьмою дніпровською держаною нотаріальною конторою, судом вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся лише його син ОСОБА_1, інші спадкоємці відсутні (а.с. 23-31).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом визначено іншого порядку встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За правилами ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому ст.2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

З вивчених письмових матеріалів справи судом вбачається, що заявник є сином ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, данні обставини були підтверджені також показами свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 постійно проживав зі своїм батьком ОСОБА_5, в квартирі АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1258, 1264 ЦК України, ст.ст. 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 141, 258-259, 263,293,305-308, 315, 352, 354, ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков