АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 16.02.2012 року по 01.09.2016 року він працював у ПАТ «Дніпрометробуд» майстром гірничим підземних робіт. Наказом ПАТ «Дніпрометробуду» від 01.09.2016 року позивач був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скорочення штату працівників. Однак, в порушення вимог ст.ст. 47, 115, 116 КЗпП України, роботодавцем не було здійснено повного розрахунку при звільненні. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 13779,12 грн. (з яких 3902,72 грн. заробітна плата за серпень 2016 року, 5257,17 грн. компенсація за невикористані відпустки, нарахована у вересні 2016 року, 4619,23 грн. вихідна допомога, нарахована у вересні 2016 року), просив стягнути моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 72360,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Дніпрометробуд» на користь ОСОБА_2 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за серпень вересень 2016 року в загальному розмірі 13779,12 грн.; вихідну допомогу при звільнені в сумі 5738,17 грн.; середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 49747,50 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Дніпрометробуд» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1332,64 грн.; вирішено також допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягненні середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 5738,17 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року:

виправлено допущену в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2017 року арифметичну помилку, вказавши у мотивувальній частині рішення загальну суму заборгованості у розмірі 13779,12 грн., з яких 3902,72 грн. заробітна плата за серпень 2016 року, 5257,17 грн. - компенсація за невикористані відпустки і 4619,23 грн. - вихідна допомога, нараховані у вересні 2016 року;

абзац другий резолютивної частини рішення викладено у такій редакції: «Стягнути з ПАТ «Дніпрометробуд» на користь ОСОБА_2 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у період за серпень вересень 2016 року у загальному розмірі 13779,12 грн., з яких 3902,72 грн. заробітна плата за серпень 2016 року, 5257,17 грн. компенсація за невикористані відпустки, нарахована у вересні 2016 року, 4619,23 грн. вихідна допомога, нарахована у вересні 2016 року;

абзац третій резолютивної частини рішення виключено;

виправлено допущену у вказаному рішенні описку, вказавши у резолютивній частині рішення, що з ПАТ «Дніпрометробуд» на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди слід стягнути у розмірі 500,00 грн. замість 1000,00 грн. (а.с. 84).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 49747,50 грн. та просить ухвалити у скасованій частині нове рішення про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 71725,00 грн. Згідно змісту апеляційної скарги, рішення місцевого суду в іншій частині в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ПАТ «Дніпрометробуд», яке долучене до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з постановленням у скасованій частині нового, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що наказом №65-ок від 16.02.2012 року ПАТ «Дніпрометробуд» позивача ОСОБА_2 було прийнято на роботу на посаду майстра гірничого підземних робіт вказаного підприємства, що підтверджується, зокрема, копією трудової книжки позивача БТ-I №4192370 (а.с. 5).

01 вересня 2016 року наказом № 128-ок від 01.09.2016 року ОСОБА_2 звільнено з ПАТ «Дніпрометробуд» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату, про що у трудовій книжці зроблено відповідний запис.

Також встановлено, що позивачеві не виплачувалась заробітна плата за серпень і вересень 2016 року, а при звільненні позивача відповідачем остаточного розрахунку проведено не було.

Згідно довідки ПАТ «Дніпрометробуд» від 07.09.2017 року №25 розмір заборгованості по виплаті заробітної платі позивачу за означений період становить 13779,12 грн., з яких 3902,72 грн. заробітна плата за серпень 2016 року, 5257,17 грн. компенсація за невикористані відпустки, нарахована у вересні 2016 року, 4619,23 грн. вихідна допомога, нарахована у вересні 2016 року (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору.

Установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року N100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що при звільненні ОСОБА_2 01.09.2016 року, з ним не було проведено остаточного розрахунку із заробітної плати, колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з розрахунку, що приведений нижче.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 на ПАТ «Дніпрометробуд» становить 299,24 грн. ((за липень 2016 року 4353,35 грн. + за серпень 2016 року 4324,69 грн.) / 29 робочих днів за вказані місяці) (а.с. 9).

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.09.2016 року (наступний за днем звільнення) по 06.12.2017 року (по дату ухвалення місцевим судом рішення) становить 94859,08 грн. (середньоденна заробітна плата 299,24 грн. х 317 робочих днів за вказаний період).

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, невірно визначивши розмір середньоденної заробітної плати позивача.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги довідку, надану відповідачем, про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_2 в сумі 180,90 грн., оскільки розрахунок здійснений шляхом ділення нарахувань за липень-серпень місяці 2016 року на 62 календарні дні. Обґрунтування застосування у вказаному розрахунку показника кількості календарних днів за відповідний період - роботодавцем не наведене, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що стверджується протоколом та звукозаписом судових засідань.

Колегія звертає увагу, що стягуючи з ПАТ «Дніпрометробуд» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по 06.12.2017 року, суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки, встановивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення.

При цьому, фактичний розрахунок з ОСОБА_2 по заробітній платі на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення проведено відповідачем не було, що стверджується матеріалами справи та визнається сторонами, згідно змісту апеляційної скарги позивача, письмових пояснень.

Дослідивши матеріали справи, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 13779,12 грн. задоволена повністю.

Колегія зауважує, що відповідач рішення місцевого суду у даній справі не оскаржує, до цього часу відповідну апеляційну скаргу не подав.

Згідно змісту апеляційної скарги позивача, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року оскаржене лише в частині розміру стягнутого з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тому апеляційний суд переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 49747,50 грн. скасувати та у скасованій частині ухвалити нове.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.09.2016 року по 06.12.2017 року у сумі 94859 (девяносто чотири тисячі вісімсот пятдесят девять) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді