Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/442/18
Провадження по справі 2/281/159/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

за участю секретаря судового засідання Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору від 05.04.2011 № б/н, банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач не виконала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 30.04.2018 має прострочену заборгованість в сумі 64805,63 грн.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту, вона відноситься до справ незначної складності.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників судового розгляду до суду не надходило.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 надіслала до суду відзив, в якому погоджується на часткове задоволення позовних вимог та стягнення з неї 2901,21 грн. заборгованості за кредитом і 4003,65 грн. відсотків за користування кредитом, в іншій частині просить відмовити. На мотивування своїх заперечень вказує у відзиві, що вважає заявлену з боку позивача суму заборгованості надмірно високою, яку вона не взмозі оплатити та просить суд зменшити розмір збитків і неустойки.

Представником позивача надана відповідь на відзив, у якій він зазначає, що відповідач при підписанні договору кредиту була ознайомлена з умовами його надання та користування, про що підтвердила своєю згодою. Відповідач не надала доказів не укладення кредитного договору. Позивач розцінює даний факт, як спробу уникнути сплати заборгованості за кредитним договором. Представник позивача вказує, що відповідач не надала доказів, що банк унеможливлював виконання нею своїх зобовязань за кредитним договором і вказані обставини не доведені жодним належним та допустимим доказом.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобовязаний надати кредит позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 05.04.2011 договору № б/н, банк надав ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов'язання, надавши відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з п. 2.1.1.5.7 Договору власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п. 1.1.5.21 умов та правил надання банківських послуг, у разі неповернення кредиту в термін, зазначений графіком погашення кредиту, процентів та винагороди, заборгованість в частині своєчасно не сплаченої суми кредиту вважається простроченою і на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться відповідно з розміром, встановленим в заяві на приєднання до даного договору для процентів, з дня виникнення простроченої заборгованості.

На підставі п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

В силу положень п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала свої зобов'язання за кредитним договором.

Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.04.2018 заборгованість складає 64805,63 гривень, з яких:

- 2901,21 грн. заборгованість за кредитом;

- 54745,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3596,64 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 3062,17 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору станом на 30.04.2018 наданий суду і відповідає вимогам закону.

Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку по сплаті заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею та комісії за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Однак, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500,00 грн та в розмірі 3062,17 грн. - штраф (процентна складова), виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафу за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов'язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст. 61 Конституції України, а тому вимоги Банку про стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі, пропорційно до задоволених вимог ( 94,5%).

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором від 05.04.2011 № б/н в розмірі 61243 (шістдесят одна тисяча двісті сорок три) гривні 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1665 (одна тисяча шістсот шістдесят пять) грн. 15 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.І. Денисюк