Справа № 459/2204/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1343/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Яремко Е.Р.

З участю:представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №459/2204/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просить визнати недостовірною інформацію та такою, що порочить і принижує його честь, гідність та ділову репутацію, розміщену в мережі Інтернет на сайті інтернет-видання «Ехо Червонограда» та зобовязати відповідачів протягом десяти днів з моменту набрання рішенням законної сили, розмістити в мережі Інтернет на сайті «Ехо Червонограда» спростування недостовірної інформації наступного змісту: «Сайтом «Ехо Червонограда» було поширено недостовірну інформацію про ОСОБА_4.

Дане спростування повинно бути безперервно розміщено на сайті протягом одного місяця з моменту його розміщення. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на його користь на відшкодування моральної шкоди по 25 000 грн. з кожного. В обґрунтування вимог послався на те, що 10 травня 2017 року на сайті інтернет-видання «Ехо Червонограда» відповідачами, які є адміністраторами цього сайту, здійснено поширення інформації у вигляді графічного обєкту банеру, на якому виготовлено світлину чоловіка, на якій раніше був зображений Президент України ОСОБА_7, домалювавши при цьому вуса та окуляри, з підписом «Володимир Ткачик». Звертає увагу на те, що у банері розміщено написи «Твоя думка важлива» «Пошлю кожного», також зазначено його номер телефону та ссилку «twiteter.com/deputatkachyk». Вважає, що перероблена під його зовнішність світлина Президента Українивтікача ОСОБА_7 із зазначеними вище відомостями розміщена для того щоб надати йому негативного забарвлення, яке асоціюється із зухвалим, байдужим ставленням до людей. Тому, на його думку, викладена вище інформація є негативною та недостовірною, побудована у формі образливих та принизливих звинувачень насамперед щодо його депутатської діяльності. Окрім цього зміст такої інформації не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, зниженні престижу, репутації та підриву довіри до його діяльності, як депутата обласної ради.

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення cуду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене без повного зясування обставин, що мають значення для справи, є незаконним та необґрунтованим. Ухвалюючи рішення, суд не врахував, що викладені в позовній заяві обставини принижують його честь і гідність та не мають нічого спільного з критикою , фактами чи судженнями. Взятий до уваги судом аудіо запис телефонної розмови не може бути належним доказом, оскільки такий був отриманий незаконним шляхом без його згоди. Також не взято до уваги, що на банері був розміщений його особистий приватний телефон, що є порушенням його прав на особисте життя. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_3 надав суду заперечення з приводу апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідачів ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що у мережі Інтернет на веб-сайті «echo 80100. Info» розміщено публікацію під назвою «Якщо ти блогер - тебе можна послати на три букви», яка за змістом містить виклад обставин, що стосуються позивача. Зокрема, у статті викладено наступне: «ОСОБА_2 така думка в депутата Львівської обласної ради ОСОБА_4. Справа в тому, що журналісти Ехо Червонограда намагалися взяти коментар в обранця щодо позову на нього в заступника міського голови ОСОБА_8. ОСОБА_9 зауважив - ще позову не бачив, тому коментувати рано. Тай ніякої гідності та честі він наче б то і не принизив, бо в ОСОБА_10 її наче б то і нема. Натомість обласний депутат почав щедро коментувати місцеві засоби масової інформації та з»ясовувати, що таке Ехо Червонограда. А коли ж виявилося, що це інтернет - ресурс, відповів - нема про що з ними говорити та наголосив- може послати нас на три букви. Звісно, суто фізично, можна послати будь-кого та будь-куди. Але мабуть депутату обласної ради посилати мешканців міста, від кого він обраний- не зовсім етично». У даній статті також розміщено копію фотозображення інформаційного блогу, із зображенням колишнього президента України ОСОБА_7, гасла «Твоя думка важлива», «Пошлю кожного», номером мобільного зв»язку + 380( 93) 1167337 та підписом ОСОБА_4. Копія роздруківки додана до матеріалів справи.

Судом встановлено, що на час оприлюднення вказаної інформації позивач ОСОБА_4 обіймав посаду депутата Львівської обласної ради.

Позивач ОСОБА_4 звертався до Червоноградського ВП ГУНП у Л/о з приводу оприлюднення зазначеної інформації та відповідачів викликали на допит, де останні пояснили, що картинку (банер) було знайдено в інтернеті та опубліковано її у статті.

Позивач вважає, що інформація є недостовірною, порочить його гідність, честь та ділову репутацію, просить її спростувати в мережі Інтернет та на сайті інтернет-видання «Ехо Червонограда».

За приписами ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім»ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У ст.34 Конституції України прописано, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Статтею 270 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначено, що до особистих немайнових прав особи входять у тому числі право на повагу до гідності і честі та ділової репутації.

Згідно ст. 302 ч.2 ЦК фізична особа, яка поширює інформацію, зобов»язана переконатися в її достовірності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції встановив, що достовірність даної інформації підтверджується відповідним звукозаписом телефонної розмови із позивачем по справі, є оціночним судженням та не потребують доказування чи спростування.

Стаття ґрунтувалася лише на фактах отриманих від позивача по справі. В суді першої інстанції позивач визнав той факт, що наданий суду диск із звукозаписом та відтворений під час судового засідання мав місце, голос на звукозаписі належить позивачу, розмова мала місце і що в розмові позивач сказав про те, що він має повне право послати. Саме на основі телефонної розмови була опублікована стаття.

У ст.47-1 Закону України «Про інформацію» (далі Закон) зазначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за виключенням образи або наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доказуванню. У ч.2 ст. 30 Закону зазначено оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Соціальна мережа Facebook створена для вільного обміну власними думками різних громадян, вона не є засобом масової інформації.

Ехо Червонограда це публічна група в соціальній мережі Facebook .

Аналіз національного законодавства та ст. 10 Конвенції й практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Відповідачем у соціальній мережі Facebook виражена його власна думка, на яку він має право відповідно до Конституції України, що виражається у його праві виразити своє особисте ставлення до депутата обласної Ради, яким є ОСОБА_4, а не «злий умисел» для формування думки у громадськості.

Відповідно до ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб»єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинних даних) і спростувати.

Підставним у даному випадку є посилання у Відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 на прецендентну практику Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Зокрема, рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалл проти Туреччини» Європейський суд встановив, що, навіть, припускаючи, що висловлювання заявника могли бути визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження».

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги в частині , що суд не надав оцінки та не висвітлив показів свідків, даних ними в судовому засіданні. У Журналі судового засідання зазначено про допит свідків та відтворюються їх пояснення при прослуховуванні, однак такі не впливають на суть рішення суду. Окрім цього, позивач посилається у всіх поясненнях, заявах на банер (картину), однак не зазначає тексту статті, яка містить достовірну інформацію, чого останній не заперечував в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 391 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_11