Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2174/17

15 січня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Грещука Р.П.

секретаря: Шпитко М.І.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Галичина» від 04 січня 2018 року № 1-2 (5348-5349).

Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Зі згоди представника позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про його народження серії НОМЕР_1, видане виконкомом Ланчинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, яке видане відділом РАЦС Надвірнянського РУЮ 10.03.2005 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано. Копія свідоцтва знаходиться в матеріалах справи.

14.09.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали між собою договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, згідно якого позивач прийняв у дарунок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1. Копія даного договору долучена до матеріалів справи.

Отже, судом достовірно встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2

Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який не проживає у ньому без поважних причин з 2005 року, фактичне місце його проживання невідоме.

Факт непроживання відповідача за адресою АДРЕСА_1 підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 14.03.2017 року, 19.04.2017 року, 25.05.2017 року, 22.06.2017 року, 20.07.2017 року, 30.08.2017 року, 28.09.2017 року, 25.10.2017 року, складеними депутатом Ланчинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, з яких вбачається, що відповідач фактично не проживає за цією адресою.

Також даний факт ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Відповідно до ст. 391 ч. 1 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами представника позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 391,405 ЦК України та керуючись ч.6 ст. 259, ч.1 ст. 268, ст.ст. 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошеннядо апеляційного суду Івано-Франківської області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 17.01.2018 року.