Справа № 585/3366/18
Номер провадження 2/585/1138/18
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючої судді Євлах О.О., за участю секретаря Безручко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ромни без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння і просить витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: вул. Польова, 133, с. Коржі, Роменського району, та зобов»язати її передати йому майно, яке є його особистою власністю, всього на суму 32565 грн.

Після проведення підготовчого засідання і призначення справи до судового розгляду позивач ОСОБА_1, 22.10.2018р., через канцелярію суду подав заяву про забезпечення позову, в якій прохає накласти арешт та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії відносно майна, яке знаходиться в будинку, господарських будівлях і спорудах за адресою: Сумська обл., Роменський район, с. Коржі, вул. Польова, 13, а саме: Цеп для корови 10 м. клепаний з штирем; Цеп до трактора буксирувальний 8 м.; Лебідка цепова вантажопідйомність 1500 кг. червоного кольору; стіл металевий з полкою і 4-ма шухлядами; Угортач сошниковий в зборі для картоплі; Противаги заводські передні до трактора з кріпленням із швелерів 4 шт.; колесо переднє в зборі (диск на 5 шпильок, скат, камера); Камери до трактора заднього колеса розмір 15,5 і 13,5, 3 шт.; Витяжна металева труба із буржуйки 160, 7 метрів; Стовпи цементові 8-ми метрові -2 шт.- 800 грн.,швелера 3-х метрові, ширина 15 см.-4 шт.-1000 грн., електропереноска 5 метрів -1 шт.-100 грн., дуги кріплення дзеркал до трактора заводські, ліва і права - 2 шт.-400 грн., дуги кріплення дзеркал до трактора саморобні із дзеркалами -2 шт.- 400 грн., Задній міст до трактора Т-40 - 1шт. - 1500 грн., двері трактора ліві до Т-40 1 шт.- 200 грн., Рульова колонка в зборі до Т-40-1 шт.-1500 грн., Корзина зчеплення до Т-40 - 1 шт.-1000 грн., Маховик до Т-40 із сака -1шт.-200 грн., Блок мотора до трактора Т-40 в комплекті (шпильки - 16 шт., центрифуга -1 шт., шатуни - 4 шт.- 2000 грн., Головки до трактора Т-40 із клапанами - 2шт.- 600 грн., Отвал на 3-х корпусний плуг - 2 шт.- 600 грн., Заклепочник в комплекті -1 шт.- 200 грн., Головка на мопед Альфа в зборі -1 шт.-200грн., Диференціал заднього мосту до Т-40 в зборі з двома кріпленнями- 6000 грн., Тестер для акумуляторів робочий в зборі-150 грн., Ящик для акумулятора до трактора Т-40 металевий-200 грн., Стартер до трактора Т-40 (виробництво Чехія)- 500 грн., Лінійка-кубатурник -1 шт.-200 грн., Лава дерев'яна 1-метрова-150 грн., Лава дерев'яна з спинкою-150грн.,Стіл розкладний дерев'яний 4-х метровий- 100 грн., Каністра металева 12-ти літрова- 250 грн., Сундук дерев'яний із обкурювачами- 250 грн., Ласти для плавання із резинками- 200 грн., сокири середні із топорищами -2 шт.- 300 грн., Пульверизатор для фарбування -2 шт.- 300грн., Болти 08 - 50 шт.- 75 грн., болти під квадрат 010 - 50 шт.- 75 грн., Болти під квадрат 012- 50 шт.- 75 грн., Болти 016 - 30 шт.- 50 грн., Гайки 012-40 шт.-40 грн., Гайки 010-50 шт. -50грн., Скутер Suzuki-Sepia, рама СА ІЕА - 286071, двигун 49,9 - 5000 грн. Просив заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо зазначеного майна. Свої вимоги мотивує тим, що у відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що спірне майно у неї відсутнє. У підготовчому судовому представник відповідача зазначив, що він (ОСОБА_1В.) нібито вивіз спірне майно з будинку відповідача. Із зазначеними посиланнями він не погоджуюсь, оскільки йому відомо, що все спірне майно знаходиться в будинку, господарських будівлях і спорудах, що належать відповідачу ОСОБА_2 Посилаючись на ст. ст. 149, 150, 154, 157 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначив, що оскільки відповідач заперечує факт знаходження спірного майна у неї, вважає, що з метою забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову, уникнення імовірності переховування спірного майна відповідачем шляхом його вивезення, що в свою чергу призведе до утруднення виконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову, його позов має бути забезпечений шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти щодо цього майна будь-які дії. Вважає, що заходи забезпечення позову, які він просить застосувати, не можуть завдати будь-яких збитків відповідачу, він позбавлений можливості визначити розмір зустрічного забезпечення, а тому його пропозицією щодо зустрічного забезпечення є те, що при розгляді заяви про забезпечення позову не визначати розмір зустрічного забезпечення. У випадку посилання відповідача на наявність збитків, яких вона може зазнати у зв'язку із забезпеченням позову, суд може вирішити питання про розмір зустрічного забезпечення за заявою відповідача про зустрічне забезпечення. Також зазначає, що оскільки йому відомо, де саме знаходиться майно, про арешт якого з метою забезпечення позову просить , то вважає, що виконавчі дії з виконання ухвали суду про накладення арешту на спірне майно мають бути здійснені з його участю.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши дану заяву позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За змістом ст.151ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ще у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається та не зазначено, які докази свідчать про те, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, придбане саме позивачем до спільного проживання з відповідачем та знаходиться на даний час у відповідача. В заяві про забезпечення позову належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії відносно майна, з огляду на те, що позивач уже звертався з позовом до суду про витребовування майна у відповідача і позов вирішений судом 21.03.2018р. У заяві про забезпечення позову, та і в самій позовній заяві, не вказано про обставини та рік придбання зазначеного майна; не зазначено, на яку дату визначена позивачем заявлена вартість майна. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та, що взагалі заявлений позивачем захід забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки сама заборона вчиняти будь-які дії відносно майна, наявність якого заперечує відповідач, забезпечить подальше виконання рішення суду. Посилання в заяві про забезпечення позову на те, що відповідач заперечує наявність у неї майна, зазначеного позивачем, не може вважатись безумовною підставою для накладення арешту на майно. Посилання позивача на те, що йому відомо, де знаходиться зазначене ним майно, а тому при виконанні ухвали суду необхідно забезпечити його присутність, то таке взагалі не передбачено ст. 150 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не обґрунтована та не підтверджена належними та допустимими доказами належності позивачу на праві власності спірного майна, заборона відповідачу вчиняти відносно зазначеного позивачем майна будь-які дії не відповідатиме збалансованості інтересів сторін, у звязку з чим буде безпідставною і може призвести до порушення прав і законних інтересів відповідача, з огляду на те, що позивач звертався з позовом про витребовування майна з чужого незаконного володіння до відповідача ще в березня 2017 року і даний спір вирішений судом, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-150,153,258,260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя - підпис-

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_3