Справа № 473/3355/18
РІШЕННЯ

іменем України

"24" жовтня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області, виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що вони є власниками квартири № 32 в житловому будинку № 16 по вул. Героїв України в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстровані та проживають за вказаною адресою.

В даній квартирі також зареєстровані відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - з 02.08.2013 року, які за місцем реєстрації більше року не проживають. Проте без поважних причин відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку, що створює позивачам перешкоди в користуванні своїм майном.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки була подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Після усунення недоліків у порядку, передбаченому ст. 185 ЦПК України, ухвалою суду від 01.06.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6, в судове засідання не з'явилася. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнала в повному обсязі.

Представники третіх осіб без самостійних вимог у судове засідання не зявилися. Направили заяви по розгляд справи за їх відсутності. Свою позицію щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не виклали.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Зокрема судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власниками квартири № 32 в житловому будинку № 16 по вул. Героїв України в м. Вознесенську Миколаївської області. Зареєстровані та проживають за вказаною адресою (а.с. 10,11, 12-13, 17-24).

В даній квартирі також зареєстровані відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - з 02.08.2013 року (як члени сім'ї співвласника житла), які за місцем реєстрації не проживають з червня 2017 року, що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 14) та узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні жодні докази, що відповідачам з боку власника створювалися будь-які перешкоди в користуванні житлом, такої інформації не було отримано й під час розгляду даної справи.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Згідно зі ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статті150,156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Водночас, ст. 405 ЦК України встановлює сервітутне право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема:

- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником;

- член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім'ї власника належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири (будинку) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України.

За такого, враховуючи встановлені обставини, зокрема невикористання без поважних причин відповідачами свого права на користування належним позивачам житлом понад один рік, відсутність між сторонами іншої домовленості щодо використання відповідачами сервітуту (протилежного в судовому засіданні не встановлено, відповідно до положень ст. 12, 76-81 ЦПК України), а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4Г обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 200, 259, 263 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області, виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою № 32 в житловому будинку № 16 по вулиці Героїв України в місті Вознесенську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан