Провадження № 2-з/752/185/18
У Х В А Л А

05.10.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Якушко Т.А.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни про визнання дій незаконними та зобов»язання здійснити дії,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни про визнання дій незаконними та зобов»язання здійснити дії.

В ході розгляду справи позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам, крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4, користуватися квартирою АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що вищезазначене нерухоме майно було передано нею в іпотеку Банку на підставі Іпотечного договору №02-10/2938 від 17.08.2007 року в якості виконання зобовязань за кредитним договором. Представниками Банку неодноразово здійснювались спроби увійти до квартири та пошкодити дверний замок. Крім того, ПАТ «Укрсоцбанк» видається довіреність представникам з правом користуванням майном Товариства та безперешкодного входження до приміщень Банку, що свідчить про наявність імовірності вчинення відповідачем 1 дій по відчуженню нерухомого майна, яке є предметом Іпотечного договору, в зв'язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно, з метою унеможливлення виконання рішення суду та порушення прав позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з»ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо законності рішення державного реєстратора про реєстрацію за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності реєстрації на квартиру АДРЕСА_1, яка була передана ОСОБА_1 в іпотеку Банку та правомірність дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки за Іпотекодержателем.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд заборонити відповідачу Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам, крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 користуватися квартирою АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов»язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв»язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову не містить обгрунтування в частині необхідності забезпечення позову у заявлений спосіб, і яким чимно незастосування судом заходу забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам та третім особам користуватись спірною квартирою унеможливить виконання рішення суду у разі його задоволення з огляду на зміст заявлених вимог.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову у даний спосіб не є забезпеченням виконання рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни про визнання дій незаконними та зобов»язання здійснити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: