Справа № 583/3086/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2018 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2010 №2-7832/10 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти у розмірі 500 грн щомісячно на утримання ОСОБА_3, починаючи з 19.08.2010. В послідуючому прізвище дитини було змінено з «ОСОБА_6» на прізвище матері дитини - «ОСОБА_6». Відповідач аліменти не сплачує, існує заборгованість по їх виплаті. На даний час вказана сума стягнення не відповідає вимогам законодавства. В зв'язку з цим просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн до досягненням дитиною повноліття, а також просить стягнути судові витрати, в тому числі 3000 грн понесених витрат на правничу допомогу.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, які позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву згідно якого він визнає позовні вимоги, не заперечує проти збільшення розміру аліментів та сплати на утримання доньки ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1000 грн щомісяця. Разом з цим, заперечує проти стягнення з нього судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн, так як вважає, що питання збільшення розміру аліментів до 1000 грн можна було вирішити з ним не звертаючись до суду. Заперечує той факт, що він не сплачує аліменти, зазначаючи, що дійсно має заборгованість, яка виникла протягом 2010-2013 років і частково погашена, з квітня 2014 року сплачує аліменти щомісячно, найближчим часом планує погасити заборгованість повністю. Також зазначив, що сплачує аліменти на утримання сина від другого шлюбу, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на даний час перебуває у шлюбі і на його утриманні знаходяться донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та його дружина, яка з 14.11.2016 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом надати пояснення не скористалася.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України.

Встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 11.10.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30.11.2010 №2-7832/2010 з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно в розмірі 500 грн, починаючи з 19.08.2010.

Відповідачем не оспорений факт проживання дитини на даний час разом з позивачкою.

Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд приймає до уваги доводи позивача, що з 08.07.2017 законодавством збільшено мінімальний розмір аліментів, який не може бути менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також матеріальне становище сторін, те, що стан здоров'я батьків та дитини істотних особливостей не має, відповідач являється особою працездатного віку, що не заперечується сторонами. Суд також приймає до уваги, що відповідач має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також дружину, ОСОБА_4, яка з 14.11.2016 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується матеріалами справи. Належних та допустимих доказів, того, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суду не надано.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, серед інших, на професійну правничу допомогу (п. 1).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надана угода про надання правничої допомоги адвокатом Собиною П.М. від 02.08.2018 та додаток до неї, згідно якого гонорар адвоката за представництво інтересів ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів становить 3000 грн, а також розрахункова квитанція про оплату 3000 грн, які були подані з дотримання строків, визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, що справа про зміну розмірів аліментів є нескладною, об'єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним (адвокатом Собиною П.М. складено позовну заяву на 1 аркуші, участь у судовому засіданні останній не приймав). Також судом враховується визнання позову відповідачем та ненадання суду доказів того, що стороною позивача здійснювались дії щодо досудового вирішення спору. За таких обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 300 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 133, 137, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2010 року з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн щомісяця, які підлягають індексації, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до її повноліття, починаючи стягування з дня набрання даним рішенням законної сили, які сплачувати на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 (триста) грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.) грн в прибуток держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко