справа №619/1509/18
провадження №2/619/881/18
31 жовтня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки спадкодавців у спільній сумісній власності на квартиру, -
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити, що частка спадкодавця, ОСОБА_4, померлого 02 червня 2012 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складала 1/4 частину; визначити, що частка спадкодавця, ОСОБА_5 померлої 01 березня 2017 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складала 1/4 частину.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що її батькам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її племінниці ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_6 та її дочці ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вищезазначена квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 вересня 1999 року, що видане комісією по приватизації державного житлового фонду Солониницівського УЖКГ. Батько позивача, ОСОБА_4 помер 02 червня 2012 року, мати позивача, ОСОБА_5 померла 01 березня 2017 року. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 25 червня 2008 року, ОСОБА_4 належну йому частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2, заповів ОСОБА_1. Також вона є спадкоємицею за законом після смерті матері, ОСОБА_5.
Як вказує позивач, для належного оформлення спадкових прав на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, позивач звернулась до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, якою були відкриті спадкові справи №71/2012 та №94/2017, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті батьків у звязку з тим, що не визначені ідеальні частки в праві спільної сумісної власності на квартиру, що є предметом спадщини та належали спадкодавцям, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. З правовстановлюючих документів вбачається, що виділення часток співвласники за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не робили, ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відмовились підписати заяву про визначення часток померлих в спільній сумісній власності на квартиру.
Позивач вказує, що в звязку з вказаним, невизначеність часток у спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 позбавляє її, як спадкоємця за законом та заповітом права отримати у спадщину спадкове майно у вигляді частки вказаної квартири. Крім того позивач зазначила, що спадщину після смерті батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 вона прийняла шляхом подання у встановлений законом шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, якою були відкриті спадкові справи №71/2012 та №94/201 ,однак оформлення спадкових прав на належну їй частину квартири є неможливим з огляду на те, що наразі не визначені частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру.
Позивач позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, про що надала письмову заяву.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, шляхом направлення повідомлень про виклик до суду та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши доводи позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала її батькам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_6 та її дочці ОСОБА_3.
Вищезазначена квартира належить вказаним особам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 вересня 1999 року, що видане комісією по приватизації державного житлового фонду Солониницівського УЖКГ.
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5,що підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯЯ №857578, виданого 31.01.1951 та довідкою про укладення шлюбу №2001 виданої 27.09.2012.
Батько позивача, ОСОБА_4 помер 02 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №351793, яке видане Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 06.06.2012.
Мати позивача, ОСОБА_5 померла 01 березня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №586545, яке видане Дергачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 29.03.2017.
Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 25 червня 2008 року, ОСОБА_4 належну йому частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2, заповів ОСОБА_1. Також позивач зазначила, що вона є спадкоємицею за законом після смерті матері, ОСОБА_5.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Для належного оформлення спадкових прав на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, позивач, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8
Згідно листа від 05.03.2018 №149/02-14 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 розглянувши заяви ОСОБА_1 від 03 березня 2018 року за спадковою справою № 71/2012 та № 94/2017 про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав на день смерті в Харківській області, Дергачівському районі, АДРЕСА_3 та помер 02 червня 2012 року та після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкала там же та померла 21 лютого 2017 року , на відповідні частки в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: № 21 в будинку № 30а по вул. Пушкіна в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, та інші документи спадкових справ, зазначила, що видати свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_1 неможливо з наступної причини: не визначені ідеальні частки в праві спільної сумісної власності на квартиру, що є предметом спадщини, та належали спадкодавцям, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: №21 в будинку № 30а по вул. Пушкіна в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області (на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 вересня 1999 року), що видане комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського УЖКГ, у т.ч. на імя співвласників ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на спільну сумісну власність; тому не має можливості стверджувати яка сама частка в праві власності належала померлим. Згідно закону України «Про приватизацію майна» частки співвласників в праві спільної власності є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або не встановлено судом. З правовстановлюючих документів вбачається що виділення часток співвласники за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не робили; ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відмовились підписати заяву про визначення часток померлих в спільній сумісній власності на квартиру. Та у звязку з вищевказаним у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом на відповідні частки квартири на імя ОСОБА_1 було відмовлено. За вирішенням питання відносно визначення часток померлих у праві спільної власності на квартиру нотаріусом запропоновано звернутися до відповідного районного суду.
Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Крім того судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 прийняла шляхом подання у встановлений законом шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, якою були відкриті спадкові справи №71/2012 та №94/201, однак оформлення спадкових прав на належну їй частину квартири є неможливим з огляду на те, що не визначені частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру.
Так, відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до вимог ст.ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.
За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити, що частка спадкодавця, ОСОБА_4, померлого 02 червня 2012 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складала 1/4 частину.
Визначити, що частка спадкодавця, ОСОБА_5 померлої 01 березня 2017 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складала 1/4 частину.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська