Ухвала

17 січня 2018 року

м. Київ

справа № 175/3519/13-ц

провадження № 61-865 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 рокута ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України та приватне акціонерне товариство «СК «СТАТУС», про відшкодування шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Верховного Суду 27 грудня 2017 року ОСОБА_1подав касаційну скаргу на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 рокута ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки остання подана після закінчення двадцятиденного строку, а саме: після 19 грудня 2017 року, установленого частиною 1 статті 325 ЦПК України 2004 року. Питання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеної вище ухвали заявником не порушується.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інщі підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв'язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску строку та надати докази на підтвердження їх поважності, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки у порушення пунктів 2, 3, 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 за його наявності або номер і серія паспорта, адресу електронної пошти, за наявності; не зазначено, ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) позивача, його місце проживання чи перебування, а саме: ОСОБА_3; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даним позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня 2013 року мінімальна заробітна плата становила 1 147 грн.

Враховуючи, що ціна позовув розмірі оспорюваної суми становить 100 000 грн та позов має одночасно майновий і немайновий характер, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 2 458 грн 80 коп. (1 000 грн * 200%) + (229 грн 40 коп. * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393ЦПК України,

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 рокута ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь