Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/951/17 Головуючий у 1-й інст. Палазюк В. М.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів : Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 272/951/17-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частину будинку

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_4 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2018 року, яка постановлена суддею Палазюк В.М. в м. Андрушівка

встановив:

В провадженні Андрушівського районного суду Житомирської області перебуває справа за вказаним вище позовом.

У квітні 2018 року позивачка звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено повністю. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник відповідачки звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування скарги, зокрема, зазначає, що позивачем необґрунтовано належними та допустимими доказами необхідності забезпечення позову. Запит відповідача до завідувача Андрушівської державної нотаріальної контори та відповідь на нього як докази, скаржник вважає неналежними та отриманими з порушенням порядку, встановленого законом. Так само вважає, що оскаржувана ухвала суперечить положенням ч. 3 ст. 150 ЦПК України, що свідчить про недотримання судом принципів рівності учасників судового процесу та пропорційності.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності апелянта та її представника.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з'явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України передбачає види та підстави забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України встановлено зміст і форму заяви про забезпечення позову. Відтак, передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви особи, яка бере участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням цих заходів.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1, дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами виник спір щодо вказаного майна, оскільки відповідач є власником вказаного будинку то, відповідно, має реальну можливість відчужити його. Тому невжиття вказаного заходу забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Посилання представника відповідача на порушення судом норм процесуального права щодо розгляду даної заяви без участі сторони відповідача є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи. А розгляд даної заяви в судовому засіданні з викликом сторін можливий лише у виняткових випадках і є правом, а не обов'язком суду.

За положеннями ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, тобто законодавець також надав право суду з урахуванням підстав забезпечення позову застосувати зустрічне забезпечення. Крім того, відповідачем не доведено суду обов'язкових підстав передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення.

Колегія суддів вважає неприйнятними інші доводи апеляційного скарги, оскільки вони не містять підстав для скасування ухвали.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_3, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_4, залишити без задоволення, а ухвалу судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий: Судді: