АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1030/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

за участю: апелянта ОСОБА_4,

представника апелянта ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/19695/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року (суддя Логінова С.М.) у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів,

встановив:

В жовтні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та просив зобовязати ПАТ «Хмельницькобленерго» відшкодувати на його користь доходи в сумі 3330768грн., які відповідач міг одержати від цього майна, починаючи з 10.11.2006 року по 01.12.2006 року.

Позов мотивовано тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2015 року по справі №686/8864/15ц зобовязано ПАТ «Хмельницькобленерго» повернути ОСОБА_4 протягом календарного місяця поточного року із свого незаконного володіння реконструйовану підстанцію ПС 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Пліщинська, 170, до складу якої входить електротехнічне обладнання, матеріали та будівельна частина згідно з актом прийому-передачі від 09.11.2006 року. Цим рішенням встановлено, що ПАТ «Хмельницькобленерго» вказане майно набуто без достатньої правової підстави. Відповідач рішення суду не виконує, продовжує володіти даним майном і отримувати доходи від цього майна. На письмову вимогу до відповідача 21.06.2016 року про відшкодування усіх доходів, які він одержав або міг одержати від цього майна з часу, коли він дізнався або міг дізнатися, відповіді надано не було. Виходячи з інформації на офіційному сайті ПАТ «Хмельницькобленерго», орієнтовно можливий дохід відповідача у період з 10.11.2006 року по 01.12.2006 рік становить 3330768грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

_____________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 30

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом не надано оцінку висновку судового експерта про неможливість проведення судово-економічної експертизи, так як причиною її не проведення була не тільки відсутність методики розрахунку можливого доходу відповідача, але й невиконання вимог суду про надання відповідачем відповідних доказів. Вказує, що спірні правовідносини стосуються періоду листопада 2006 року, тоді як суд посилається на методику обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, прийняту у 2008 році.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач представник ПАТ «Хмельницькобленерго», повідомлений належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Хмельницькобленерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначив, що позивач був зобовязаний звернутися до відповідача з метою укладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж. У звязку з відсутністю Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж до 2008 року енергопостачальні компанії взагалі були позбавлені можливості здійснювати компенсацію за використання електротехнічного обладнання, що належало іншим власникам.В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт використання належного позивачу майна ПАТ «Хмельницькобленерго» у вказаний період, суму отриманого чи можливого отримання доходів відповідачем від користування чужим майном. Крім того, позивачем не надано обґрунтування застосованої ним методики розрахунку доходу.

Заслухавши учасника справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 09.11.2006 р. ПМП «ЮНАР» продало, а ОСОБА_4 придбав на підставі біржового договору купівлі-продажу реконструйовану підстанцію 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Пліщинська, територія Шепетівського РЕМ загальною вартістю 3963784,38 грн.

Згідно з актом приймання-передачі від 09.11.2006 р. ПМП «ЮНАР» передало, а від ОСОБА_4 прийняв ПП ОСОБА_4 реконструйовану підстанцію ПС 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: м. Шепетівка, вул. Пліщинська, територія Шепетівського РЕМ.

Про зміну власника ПМП «ЮНАР» повідомило голову правління ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» листом від 27.10.2006 року, а ОСОБА_4 листом від 10.11.2006 р.

Вказані обставини встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16грудня 2015 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2015 року зобовязано Публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» повернути ОСОБА_4 протягом календарного місяця поточного року із свого незаконного володіння реконструйовану підстанцію ПС 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вул.Пліщинська, 170.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2015 р. в справі № 686/8864/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача приватне підприємство «Енергокомплект» про витребування майна із чужого незаконного володіння, шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_4 вартості підстанції в сумі 268196 грн. та 9500грн. судових витрат.

За повідомленням Вінницького відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз не розроблена методика розрахунку можливого доходу від безпідставного використання ПАТ «Хмельницькобленерго» електроустановок, що належить іншим власникам, тому надати відповідь на питання про розмір можливого доходу ПАТ «Хмельницькобленерго» від використання на повну потужність підстанції ПС 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: м. Шепетівка, вул. Пліщинська, територія Шепетівського РЕМ за період з 10.11.2006 р. по 01.12.2006 р. не має можливості.

Згідно із ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 статті 1214 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.14 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) в електроенергетиці України діє єдина централізована диспетчерська система оперативно-технологічного управління виробництвом, передачею та постачанням електричної енергії. Функції диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об'єднаною енергетичною системою України виконує державне підприємство, яке визначається центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці. Централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління поширюється на суб'єкти господарської діяльності, об'єкти електроенергетики яких підключені до об'єднаної енергетичної системи України.

Згідно ч.8 ст.14 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) оптовий ринок електричної енергії України функціонує з додержанням таких вимог: всі суб'єкти господарської діяльності з виробництва та постачання електричної енергії мають рівноправний доступ до оптового ринку електричної енергії України та послуг електричних мереж після отримання відповідної ліцензії на право здійснення цих видів діяльності; електрична енергія продається та купується за Правилами оптового ринку електричної енергії України; ціни на електричну енергію генеруючих компаній та оптові ціни визначаються за Правилами оптового ринку електричної енергії України; всі учасники оптового ринку електричної енергії укладають договори купівлі-продажу електричної енергії з суб'єктом господарської діяльності, який здійснює оптове постачання електричної енергії відповідно до договору, на підставі якого створюється оптовий ринок електричної енергії; у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді оптовим постачальником електричної енергії, у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії (за винятком суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - малим гідроелектростанціям) та підприємству, яке здійснює централізоване диспетчерське управління об'єднаною енергетичною системою України і передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами. Ця оплата забезпечується з урахуванням остаточних платежів відповідно до договору, на підставі якого створено оптовий ринок електричної енергії.

Відповідно до п.1.7 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року №28 (надалі Правила) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2).

Згідно із п.1.10. Правил електропередавальна організація не має права відмовити в передачі електричної енергії постачальникам електричної енергії, у приєднанні до її мереж інших електропередавальних організацій або замовників за умови дотримання ними вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів. Електропередавальна організація, що здійснює діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в межах закріпленої території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не мають ліцензій на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Для забезпечення передачі електричної енергії електричними мережами, що не належать електропередавальній організації, між електропередавальною організацією та відповідним власником мереж, який не має ліцензії на здійснення діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, укладається договір щодо спільного використання електричних мереж.

Відповідно до п.1.2 Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ №691 від 12 червня 2008 року (надалі Методика), власник мереж - юридична або фізична особа, якій належать на праві власності або користування технологічні електричні мережі і яка не має ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії.

Цим же пунктом дано визначення трансформаторної підстанції, якою є електрична підстанція, призначена для перетворення електричної енергії однієї напруги в енергію іншої напруги за допомогою трансформаторів.

Пунктом 1.7 Методики власник мереж має вести окремий бухгалтерський облік витрат, пов'язаних з утриманням та експлуатацією технологічних електричних мереж спільного використання. Кошти, отримані власником електричних мереж як плата за спільне використання технологічних електричних мереж, обліковуються окремо та використовуються виключно на утримання цих мереж у належному технічному стані та їх експлуатацію.

Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженої наказом Міністерства фінансів України №73 від 7 лютого 2013 року, доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків).

На позивача покладений обов'язок довести, що ПАТ «Хмельницькобленерго» отримало доходи саме від використання його майна без достатньої правової підстави за період з 10.11.2006 року по 01.12.2006 рік.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_4 для здійснення розрахунку можливого отриманого доходу ПАТ «Хмельницькобленерго» від володіння та використання належної йому на праві власності силового масляного трьохфазного трансформатора марки ТДТН 25000/110-У1 зав. №112658, який призначений для перетворювання електричної енергії першого класу напруги 110кВ в електричну енергію другого класу напруги 10кВ, використовуючи трансформатор на повну потужність (25000кВа) було обраховано за формулою різниця між ціною 1 та 2 класу напруги помножена на кількість переробленої електроенергії за відповідний місяць.

Підстанція 110/35/10 кВ «Городська», що розташована по вул. Пліщинській 170 в м.Шепетівка є понижувальною підстанцією, яка приймає 1 клас напруги електроенергії та перетворює у 2 клас напруги електроенергію для споживачів електричної енергії 10 кВ.

Колегія суддів вважає, що кошти, які просить стягнути ОСОБА_4 з ПАТ «Хмельницькобленерго», отримані останнім в якості встановленого для нього регулювального тарифу за здійснення ним, як суб'єктом природної монополії, діяльності з транспортування електричної енергії по електромережах на території Хмельницької області, та є прибутком ПАТ «Хмельницькобленерго», який не може бути витребувано відповідно до ст.1214 ЦПК України, і не є доходом отриманим саме від підстанції ПС 110/35/10 кВ, в розумінні ч.1 ст.1214 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, правильними є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення ( рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Судді Т.В. Спірідонова

ОСОБА_2

ОСОБА_3