У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову,-

В С Т А Н О В И В :

24.10.2018р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 в розмірі, що відповідає ціни позову ОСОБА_1, а саме: 37185 грн., що є на рахунках відповідача та заборонити виїзду за кордон ОСОБА_2. ОСОБА_1 посилається на те, що 12.08.2018 у магазині «Lagerfeld», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв. Праці, 7, ТРЦ «Караван», де свою підприємницьку діяльність здійснювала ФОП «ОСОБА_2В.», ОСОБА_1 придбала: светр артикул 681301.656018.690, розміром Г, вартістю 3195 грн.; куртку артикул 681500.506002.650, розмір 52, вартістю 7995 грн. та шкіряну куртку артикул 681405.556008.990 розмір 52, вартістю 15995 грн. У зв'язку з тим, що дані товари не підійшли їй за розміром, фасоном, кольором, тому не може бути використаний за призначенням, одяг пошкоджень не має, не використовувався, має товарний вид, всі ярлики та бирки присутні, вона 13.08.2018року звернулась до магазину з метою повернути товар та отримати гроші у сумі 27185 грн.. У магазині їй повідомили, що даний час не мають даної суми грошей та можуть повернути їх в продовж декількох днів. З даного приводу ОСОБА_1 зробила запис у книзі скарг та пропозицій, та зазначила, що на обмін їй ні які речі з асортименту магазині не підходять. 15.08.2018року ОСОБА_1 знов з вернулась до магазину «Lagerfeld» з метою повернути товар, але їй було знову відмовлено у поверненні грошей та запропоновано обмін товару. Від обміну вона відмовилась. До теперішнього часу грошові кошти їй не повернули, чим порушили її права як споживача. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_1 не надано суду доказів, підтверджуючих те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, також не надано доказів, що ОСОБА_2 має рахунки в установах банку, їх номер, назва банку, в якому знаходяться рахунки, що сума грошових коштів рахунках, на які просить накласти арешт ОСОБА_1 є співмірною із заявленими позивачем вимогам.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

ОСОБА_1 предявила заяву про забезпечення позову до подання позову, таким чином на теперішній час спір в судовому порядку не вирішено, судове рішення не ухвалено, тобто підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позову шляхом заборони виїзду за кордон ОСОБА_2 не має.

Враховуючи викладене, суд вважає що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції протягом пятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Ухвала складена та підписана 25.10.2018 р.

СУДДЯ