Справа №265/4155/17
Провадження №2/265/101/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засідання - Хайтулової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Центр надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області, Служба у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей Маріупольської міської ради»,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Відділ реєстрації, громадянства, іміграції физичних осіб Лівобережного району м.Маріуполя.

1. Обґрунтування позову:

Позивачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1975 року. Їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (надалі - спірна квартира).

У спірній квартирі зареєстровані та проживали син позивачів - ОСОБА_3, 1982 року народження, його колишня дружина - ОСОБА_4, 1980 року народження, їх доньки - ОСОБА_5, 2002 року народження, ОСОБА_6, 2008 року народження.

У 2006 році ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_4 та поїхав з м.Маріуполя, але з реєстрації за місцем проживання не знявся. Протягом 10 років місцезнаходження ОСОБА_3 невідомо та він не підтримує жодного зв'язку з Позивачами.

ОСОБА_4 разом з дітьми, онуками Позивачів, після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, відправила дітей до своїх батьків у м.Енергодар Запорізької області. А у листопаді 2015 року вона уклала шлюб та поїхала за місцем проживання чоловіка в с.Біленьке Запорізькій області, де і проживає з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в даний час. При цьому, з реєстрації у спірній квартирі також не знялася.

Таким чином, ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі більше 10 років, а ОСОБА_4 з дітьми - ОСОБА_7, ОСОБА_5 не проживає у спірній квартирі більш ніж півтора роки, але продовжують бути зареєстрованими у ній.

Факт того, що Відповідачі не проживають тривалий час у спірній квартирі можуть підтвердити сусіди по будинку.

Вказували, що зверталися до органу реєстрації з приводу зняття з реєстрації Відповідачів, але їм повідомили, що потрібно рішення суду.

Посилаючись, зокрема на ст.ст.391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 107 Житлового кодексу УРСР, просили суд: 1) визнати ОСОБА_3, 1982 р.н., ОСОБА_4, 1980 р.н., ОСОБА_6, 2008 р.н., ОСОБА_5, 2002 р.н., такими, що втратили право користування житлом у квартирі АДРЕСА_1; 2) відділу громадянства, реєстрації, міграції фізичних осіб Лівобережної райадміністрації м.Маріуполя зняти з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5.

2. Відзив на позов:

Відповідачі письмових заяви по суті до суду не подали.

3. Судовий розгляд:

Ухвалою суду від 12.09.2017 року до участі у розгляді справи, за клопотанням Позивачів, в якості третьої особи було залучено Центр надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області та виключено з кола третіх осіб - Відділу громадянства, реєстрації, міграції фізичних осіб Лівобережної райадміністрації м.Маріуполя.

Ухвалою суду від 07.03.2018 року до участі у розгляді справи, за ініціативою суду, в якості третьої особи було залучено Служба у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей Маріупольської міської ради».

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити.

Представник позивачів - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти зняття його з реєстрації у спірній квартирі, оскільки у ній не проживає з 2008 року.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання також не з'явилися. Від ОСОБА_4, яка діяла також як законний представник ОСОБА_6 та ОСОБА_5, до суду надійшла заява, де вона зазначили, що проти визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації вона не заперечує.

Представник орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явився, просили розглянути справу за відсутності їх представника.

Представник Служби у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей Маріупольської міської ради» в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, розгляд справи просить провести за її відсутності.

Допитані в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду повідомили, що ОСОБА_4 разом з дітьми не проживає у спірній квартирі з літа 2015 року. Їх особисті речі у квартирі відсутні.

4. Фактичні обставини та оцінка суду:

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частина 1 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підставі договору дарування квартири №1096 від 07.10.2013 року, у рівних частинах належить право спільної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.07.2011 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

Відповідно до довідки ЖБК «Ювілейний» від 23.10.2013 року №264, у квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.08.2016 року №, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 25.08.2016 року.

Відповідно до інформації Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 12.02.2018 року №0432/08-22, на території громади за адресою АДРЕСА_2 з 30.08.2016 року проживає ОСОБА_4, 1979 р.н. зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_5, 2002 р.н., ОСОБА_6, 2007 р.н., та ОСОБА_12 2017 р.н., будинок в якому проживає сім'я належить ОСОБА_13.

Відповідно до листа Біленьківської загальноосвітньої школи від 07.02.2018 року №01-13/72, ОСОБА_5, 2002 р.н. та ОСОБА_6, 2007 р.н., з 01.09.2016 року навчаються у Біленьківській ЗШ І-ІІІ ступенів та проживають за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки ЖБК «Ювілейний» від 08.02.2018 року №440, у квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Із заяви ОСОБА_3 поданої до суду вбачається, і проти цього сторони не заперечують, що він не проживає у спірній квартирі з 2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи також вбачається, і проти цього сторони також не заперечують, що ОСОБА_4 перестала бути членом сім'ї власника житла, оскільки розірвала шлюб з сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та з серпня 2016 року стала проживати разом з дітьми - ОСОБА_5, ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чинили будь - які перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у проживанні у спірній квартирі, або відповідачі є членами сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2, так як спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивачів в частині визнання Відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як Відповідачі без поважних причин понад один рік не проживають у спірній квартирі.

В той же час, відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, позовні вимоги про зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 задоволенню не підлягають, оскільки само судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для знаття особи з реєстрації в силу закону та окремого підтвердження не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, терті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Центр надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області, Служба у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей Маріупольської міської ради» - задовольнити частково.

2. Визнати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: Росія, АДРЕСА_6), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_2) такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

3. В іншій частини в задоволенні позовних вимог - відмовити.

4. Це рішення набирає законної сили, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст цього рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя А.В. Щербіна