Справа № 529/1114/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Скрипник Р. А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог Диканська центральна районна аптека №22 філії Полтавського обласного комунального підприємтсва "Полтавафарм", про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 будучи власником виробничої будівлі розташованої по вул. Незалежності, 8б, в смт. Диканька Полтавської області. За час володіння вказаним майном, останньою було самочинно збудовано котельню, позначену в технічному паспорті літерою А-2, яка розташована на другому поверсі, до складу якої входить котельня №9, вбиральня №10, та прибудову позначену літерою А1-2, що включає в себе склад № 5, склад № 6, котельню № 7.

Вказуючи на те, що будівництво даних приміщень проведено без відповідних та це дозволів, вона позбавлена можливості у встановленому законом порядку провести реєстрацію права власності на вказані об'єкти нерухомого майна, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

В підготовче засідання позивач не з'явилась, однак на адресу суду подала заяву про підтримання своїх позовних вимог та розгляд справи у її відсутність в підготовчому засіданні, з огляду на визнання відповідачем позову.

Відповідач - Диканська селищна рада Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/ - в підготовче засідання не з'явився, а до суду подав відзив на позов у якому вказав, що позовні вимоги, Диканською селищною радою визнанні повністю, заперечення проти задоволення позову відсутні, а також просив справу розглянути у відсутність його представника.

Представник Диканської центральної районної аптеки № 22 філії Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" /далі - Диканська ЦРА/в підготовче засідання не з'явився, при цьому досуду подав письмову заяву в якій просив розгляд справи в підготовчому засіданні проводити в його відсутність. Проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Враховуючи те, що відповідачем було подано відзив на позов, у якому він зазначив про визнання позову, і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи, інтереси інших осіб, Диканська ЦРА в якості третьої особи, жодних письмових пояснень до суду не подала, судом розгляд справи по суті було проведено в підготовчому засіданні з ухваленням рішення, що прямо передбачено ч. 3 ст. 200 КК України.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 04.07.2014 року, позивач ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу, є власником виробничої будівлі, розташованої по вул. Незалежності (колишня нова - Леніна) 8б, в смт. Диканька Полтавської області.

Згідно технічного паспорта, виданого 02.10.2018 року Приватним підприємством Полтавським Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" /далі - БТІ/, на виробничий будинок, він в цілому складається з котельні позначеної літерою А-1, та самочинно збудовану котельню, розміщену на другому поверсі та позначену літерою А-2, до складу якої входить котельня № 9 площею 98,4 кв.м, вбиральня № 10 площею 1,7 кв.м, а також самочинно збудованою прибудовою позначеною літерою А1-2, до якої входить склад №5 площею 56,4 кв.м., склад № 6 площею 23,5 кв.м., котельня №7.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. А згідно ч. 5 ст. 376 цього Кодексу на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Вище вказане самочинно збудоване нерухоме майно відповідає вимогам державних будівельних норм та діючим протипожежним нормам і правилам щодо даного класу приміщень та не суперечить генеральному плану забудови селища Диканька Полтавської області, що підтверджується висновками відповідних державних органів, які долучені до справи.

Згідно з п.п. 2, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

В той же час, згідно п.п.9, 12 вищевказаної постанови, за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. У справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч.12 ст. 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені на ній будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч.2 ст. 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Окрім іншого, судом встановлено, що позивач на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 06.09.2018 року з відповідачем по справі, є користувачем земельної ділянки розташованої по вул. Незалежності, 8б в смт. Диканька Полтавської області, на якій і розташоване належне їй нерухоме майно та самочинно збудоване майно.

Оцінивши докази по справі, як кожен окремо та їх в сукупності, враховуючи вище викладене, а також те, що позивачем правомірно набуто право власності на вказану виробничу будівлю, шляхом укладення договору купівлі-продажу, а самочинно зведенні побудови у вигляді котельні та прибудови, відповідають всім встановленим чинним законодавством нормам, не порушують прав сусідніх землевласників, при цьому зведені на земельній ділянці, користувачем якої є ОСОБА_1 - позивач по справі, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з визнанням за останньою права власності на дане самочинно зведене нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 376, ЦК України п.п. 2, 4, 9, 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» , ст. ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, ч.3 ст. 200 , ч. 4 ст. 206, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області, розташованої по вул. Незалежності, 133, в смт. Диканька Полтавської області, , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог Диканська центральна районна аптека №22 філії Полтавського обласного комунального підприємтсва "Полтавафарм", вул. Незалежності, 8/1, смт. Диканька Полтавської області, , про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: прибудову позначену в технічній документації літерою А1-2 до якої входять приміщення - склад №5 площею 56,4 кв.м., склад № 6 площею 23,5 кв.м., котельня №7 площею 4,0 кв.м., та котельню, розміщену на другому поверсі та позначену літерою А-2, до складу якої входить котельня № 9 площею 98,4 кв.м, вбиральня № 10 площею 1,7 кв.м., розташованих по вул. Незалежності, 8б, в смт. Диканька Полтавської області.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: