Справа № 450/1942/18 Провадження № 2/450/1402/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Лаба С. П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним як спадкоємцем за законом після смерті матері, ОСОБА_2, що померла 30.04.2010 року право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4694 га, кадастровий номер :04:002:0248, та площею 0,3832 га, кадастровий номер :20:000:0314, розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, які належали ОСОБА_2 на праві власності згідно державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084803 від 29.03.2002 року.

В обґрунтування позову, покликається на те, що 30.04.2010 року померла його мати, ОСОБА_2, яка за життя не розпорядилась своїм майном. Спадкування відбувається за законом, а позивач є єдиним спадкоємцем перщої черги спадкування, оскільки чоловік спадкодавця, ОСОБА_3, помер раніше, 18.11.2007 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина в склад якої увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4694 га, кадастровий номер :04:002:0248, та площею 0,3832 га, кадастровий номер :20:000:0314, розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, які належали ОСОБА_2 на праві власності згідно державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084803 від 29.03.2002 року. Позивач на момент смерті матері проживав разом із спадкодавцем, однак через втрату оригіналу правовстановлюючого документа, він не має можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, що зумовлює необхідність позивача звернутися в суд з позовом задля забезпечення захисту свого порушеного права на спадщину, який просить задоволити.

16 липня 2018 року провадження у справі відкрито.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 34 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №215411 від 01.05.2010 року, виданого Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №23, вбачається, що 30.04.2010 року померла ОСОБА_2.

З копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №114220 від 19.11.2007 року, виданим виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №48, вбачається, що 18.11.2007 року помер ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4694 га, кадастровий номер :04:002:0248, та площею 0,3832 га, кадастровий номер :20:000:0314, розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, які належали ОСОБА_2 на праві власності згідно державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084803 від 29.03.2002 року.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №306 від 05.03.2018 року, ОСОБА_1 постійно проживав без реєстрації в житловому будинку, що знаходиться за адресою: №1082 с. Гринів Пустомитівського району Львівської області разом із ОСОБА_2, яка до дня смерті була зареєстрована у цьому будинку, вели спільне господарство. ОСОБА_1 здійснював догляд за мамою.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не звернувся у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, фактично прийняв її, через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно не має можливості в нотаріальному порядку здійснити свої спадкові права після смерті спадкодавця, ОСОБА_2, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, яка померла 30.04.2010 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4694 га, кадастровий номер :04:002:0248, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084803 від 29.03.2002 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, яка померла 30.04.2010 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3832 га, кадастровий номер :20:000:0314, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084803 від 29.03.2002 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 серпня 2018 року.

СуддяОСОБА_4