Ухвала

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 336/7704/16-ц

провадження № 61-19471св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач).,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року в складі колегії суддів: Воробйової А. І., Бєлки В. Ю., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі

м. Запоріжжя (далі - УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя) про відшкодування майнової шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що вона в липні 2016 року звернулась до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середньої заробітної плати згідно довідки прокуратури Запорізької області № 18-602 вих-16 від 25 липня 2016 року. Листом УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя № 230/П-9 від 29 липня 2016 року їй було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. 08 серпня 2016 року

УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя листом повідомив її про те, що при первинному призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ було розраховано пенсію у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Однак, в 2012 році був проведений перерахунок її пенсії за новою довідкою про заробітну плату, при якому, одночасно, розмір пенсії визначено з урахуванням нової редакції статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на дату звернення до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії та змінено з 90% від суми місячної заробітної плати на 80%, про що їй не було повідомлено.

Не погоджуючись із вказаними діями УПФУ в Шевченківському районі

м. Запоріжжя, вона скористалась своїм правом та звернулась до адміністративного суду з вимогою визнати такі дії протиправними та зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 року її позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку її пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області

№ 18-602 вих.-16 від 25 липня 2016 року та зобов'язано УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити з 01 січня

2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини тринадцятої

статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області № 18-602 вих.-16 від 25 липня

2016 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року по цій справі постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 року скасовано, а заявлений її адміністративний позов до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя задоволений частково. Зобов'язано УПФУ в Шевченківському районі

м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01 січня

2016 року в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, в решті заявлених позовних вимог відмовлено. Вважає, що вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, було встановлено, що УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя протиправно при здійсненні їй перерахунку пенсії зменшив відсотковий розмір пенсії з 90% до 80%, а тому заявлені позовні вимоги в частині зобов'язання УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату її пенсії в розмірі 90% від місячної заробітної плати задовольнив, та зобов'язав УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату її пенсії з 01 січня 2016 року в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною другою статті 99 КАС України.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя на її користь майнову шкоду, завдану незаконними діями УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя при здійсненні своїх повноважень, в сумі 31 920,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2

від 03 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану незаконними діями УПФУ в Шевченківському районі

м. Запоріжжя при здійсненні повноважень, в сумі 31 920,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що невиплата

ОСОБА_1 пенсійного забезпечення у розмірі встановленому законом, щодо якого ОСОБА_1 мала законні очікування, є порушенням її майнових прав, а наслідком такого порушення є завдання майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі з УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя від 03 лютого 2017 року скасовано. Провадження у справі закрито.

Судове рішення апеляційного суду мотивована тим, що зміст позовної заяви вказує на те, що предметом судового спору є не шкода, заподіяна внаслідок неправомірних дій, а предметом спору є дії УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо обчислення розміру та нарахування пенсії

ОСОБА_1 за період з 01 липня 2012 року по 01 січня 2016 року, що відноситься до категорії адміністративних спорів, пов'язаних із призначенням пенсійних виплат. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (частина друга статті 21 КАС України).

На підставі зазначеної норми, з урахуванням частини першої статті 17 КАС України адміністративним судам підвідомчі спори фізичних чи юридичних осіб з суб'єктом владних повноважень (органом державної влади, органом місцевого самоврядування, органом влади Автономної Республіки Крим, їхньою посадовою чи службовою особою) про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності та відшкодування спричиненої ними моральної шкоди, за умови, що остання вимога заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Судом першої інстанції вказані норми закону не було враховано,не було уточнено позовні вимоги, суд не визначився з юрисдикцією спору, не врахував, що предметом спору є обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2012 року по 01 січня 2016 року, у зв'язку з чим було ухвалено помилкове рішення.

У червні 2017 рокуОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний судом було порушено норми процесуального права і помилково закрито провадження у справі, визначивши спір про стягнення майнової шкоди як публічно-правовий. Вважає, що вказаний спір, виник з цивільних правовідносин, оскільки відповідно до частини другої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У липні 2017 року УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя було подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що ОСОБА_1 до суду не було надано доказів, які б підтвердили ту обставину, що УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя було завдано майнову шкоду, в розумінні цивільного законодавства. Вважає, що рішення апеляційного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

27 квітня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку по необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, є підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною шостою статті 403 ЦК України.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404, пунктом 7 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу

№ 336/7704/16-ц за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про відшкодування майнової шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта