Справа №: 272/760/18
Провадження № 2/272/460/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирськоїобласті в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань Євдощук О.В.,

з учакстю представника позивача гарастівського С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Андрушівської міської ради Житомирської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,суд,-

встановив :

Представник позивачки звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Андрушівської міської ради Житомирської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, який до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1. На підставі розпорядження Андрушівської міської ради Житомирської області АДРЕСА_1 було переіменовано на АДРЕСА_1. Вищевказана квартира належала спадкодавцю та його матері, ОСОБА_4 у рівних частках відповідно до свідоцтва про право власності на житло. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину прийняв син - ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавицею, тобто успадкував частину квартири АДРЕСА_1, яка належала його матері. За життя ОСОБА_3 та позивачка, ОСОБА_2, проживали однією сім'єю більше п'яти років, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, а отже вона є спадкоємицею четвертої черги за законом. Інших спадкоємців немає. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки не може в позасудовому порядку довести факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, оригінал свідоцтва про право власності на житло від 04.02.1994 року на квартиру АДРЕСА_1 був втрачений, про що опубліковано відповідне оголошення в газеті «Новини Андрушівщини». Просила встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини та визнати право власності на спадкову квартиру.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю,обґрунтувавши їх наведеними в заяві обставинами.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6.,ОСОБА_5 підтвердили викладені в заяві обставини.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, який до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6,13). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9). На підставі розпорядження Андрушівської міської ради Житомирської області АДРЕСА_1 було переіменовано на АДРЕСА_1 (а.с. 17). Вищевказана квартира належала спадкодавцю та його матері, ОСОБА_4 у рівних частках відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с. 9,10,15). ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 померла (а.с.7). Після її смерті спадщину прийняв син - ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавицею, тобто успадкував частину квартири АДРЕСА_1, яка належала його матері (а.с. 13). За життя ОСОБА_3 та позивачка, ОСОБА_2, проживали однією сім'єю більше п'яти років, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, а отже вона є спадкоємицею четвертої черги за законом, що підтверджується показами свідків. Інших спадкоємців немає. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки не може в позасудовому порядку довести факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, оригінал свідоцтва про право власності на житло від 04.02.1994 року на квартиру АДРЕСА_1 був втрачений, про що опубліковано відповідне оголошення в газеті «Новини Андрушівщини» (а.с. 16). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса № 854 від 30.07.2018 року, заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не надходили та спадкові справи не заводись.

Зазначені обставини визнані відповідачем підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,1264, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухомемайно та їхобмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, щопозивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України).

В судовому засіданні з'ясовано, що встановлення даного факту необхідно позивачу для реалізації спадкових прав.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, встановлює факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю разом з ОСОБА_3 не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та визнає за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1264, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст.ст.4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої: АДРЕСА_3, РНОКПП - НОМЕР_1, однією сім'єю разом з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою: АДРЕСА_3, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_2, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін