Справа № 336/3600/18
Провадження № 2/336/2151/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» серпня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Голубкової М.А.

при секретарі Когут С.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (69014, АДРЕСА_1) до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 206), третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок № 64а, по вул. Академічній в м. Запоріжжя, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

В позові зазначено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Пятої державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстраційним номером 1-112 від 09.01.1990 року житловий будинок № 64а, по вул. Академічній в м. Запоріжжя належали померлій ОСОБА_6 (3/4 частини житлового будинку) та ОСОБА_4 (1/4 частини житлового будинку) після померлого 10.03.1989 року ОСОБА_7.

Шляхом спільного проживання з матірю брат позивачки ОСОБА_4 прийняв спадщину після померлої - належну їй 3/4 частки житлового будинку.

22.08.2017 року помер брат позивачки ОСОБА_4, на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина жа житловий будинок, який розташований у м. Запоріжжя, по вул. Академічна, 64а.

З урахуванням того, що дружини та дітей ОСОБА_4 не мав, відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У межах встановленого законом шестимісячного строку позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, як рідна сестра спадкодавця.

23.02.2018 року позивач отримав постанову приватного нотаріуса ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої було вирішено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, по вул. Академічна, 64а, після смерті 22.08.2017 року брата ОСОБА_4. Таке рішення було прийнято нотаріусом через відсутність документу, що посвідчує право власності на вищезазначений обєкт нерухомого майна, оскільки відповідно до п. 4.15 гл. 10 роз. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Посилаючись на ст. ст. 328, 384, 1216, 1218 Цивільного кодексу України позивач зазначає, що іншої можливості захистити свої права, окрім як у судовому поряду в нього не має та саме це і спонукало його звернутися до суду із позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом.

Обставини про які зазначено у позовній заяві повною мірою знайшли своє підтвердження у наданих позивачем документах.

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою м. Запоріжжя, вул. Академічна, 64а, власниками вказаного будинку є ОСОБА_6 - 3/4 частини та ОСОБА_4 1/4 частина.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано після смерті ОСОБА_8 що помер 10.03.1989 року , спадкоємцем після смерті останнього є гр.. ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Так згідно свідоцтва про смерть 21.11.2007 року померла ОСОБА_6 у віці 80 років, вказаний факт зареєстровано ОСОБА_2 міським відділом РАЦС ГУЮ у Запорізькій області.

Згідно копії паспорту серії СВ 443448 ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії паспорту СВ 443447 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 399175 виданий ОСОБА_2 міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, 17.08.1959 року помер ОСОБА_4.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження ІІ-ЖС № 373218 виданого Жовтневим відділом РАГС м. Запоріжжя.

Прізвище позивача в подальшому у звязку з реєстрацією шлюбу було змінено на «Іванова»

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 наполягала на заявленому позові. треті особи по справі належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи у судове засідання не зявились, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки, вказаний житловий будинок на законних підставах належав спадкодавцю, позивачка від спадкування не усунута, а спадщина належить їй оскільки та вчасно подала заяву про її прийняття.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та наявних доказів.

Як передбачено ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті спадкодавця ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за однією адресою. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась.

Статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1262 ЦК України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємців, які відносяться до першої черги після смерті ОСОБА_4 не має. Єдиними спадкоємця другої черги є сестра померлого - позивач по справі ОСОБА_1.

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті свого рідного брата ОСОБА_4, але нотаріус у видачі свідоцтва відмовила через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обовязки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту узгоджується з передбаченим ст. 16 ЦК України та спрямований на захист спадкових прав Позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 13, 19, 89, 206, 223, 247, 258-259, 263-265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 16, 328, 384, 1216, 1218, 1258, 1262 Цивільного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на житловий будинок, № 64а по вул. Академічній в м. Запоріжжя, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, смерть якого сталася 22.08.2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.А. Голубкова