Справа № 446/394/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 м. Кам'янка-Бузька

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді Котормус Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

Справа № 446/394/18

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство

"ПроКредит Банк";

представник позивача Комаха Анастасія Ігорівна;

відповідачі ОСОБА_3;

ОСОБА_4;

представник відповідачів ОСОБА_5;

треті особи Приватний нотаріус

Кам'янка-Бузького районного

нотаріального округу

Приходько Н.М.;

ОСОБА_8;

ОСОБА_9;

ОСОБА_10;

представник третьої особи ОСОБА_11;

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів, скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відновлення права власності,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2018 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М., в якій позивач просить суд: 1. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 04.06.2015р., яким ОСОБА_12 подарував 1/2 частки ОСОБА_3 та 1/2 частки ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,0600 га, що розташована на території Запитівської селищної ради, кадастровий НОМЕР_3, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №485; 2. Визнати недійсним договір дарування комплексу будівель від 04.06.2015р., яким ОСОБА_12 подарував 1/2 частки ОСОБА_3 та 1/2 частки ОСОБА_4 торговий комплекс площею 972,7 кв.м. та котельню площею 8,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №486; 3. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0600 га, що розташована на території Запитівської селищної ради, кадастровий НОМЕР_3, на праві приватної власності на підставі договору дарування земельної ділянки від 04.06.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №485; 4. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_4 на 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0600 га, що розташована на території Запитівської селищної ради, кадастровий НОМЕР_3, на праві приватної власності на підставі договору дарування земельної ділянки від 04.06.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №485; 5. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частки торгового комплексу площею 972,7 кв.м. та котельня площею 8,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування комплексу будівель від 04.06.2015р., який посвідчено приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №486; 6. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_4 на 1/2 частки торгового комплексу площею 972,7 кв.м. та котельню площею 8,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування комплексу будівель від 04.06.2015р., який посвідчено приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №486; 7. Відновити право власності за ОСОБА_12 на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована на території Запитівської селищної ради, кадастровий НОМЕР_3, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; 8. Відновити право власності за ОСОБА_12 на торговий комплекс площею 972,7 кв.м. та котельню площею 8,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1; 9. Вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27.04.2014р. Кам'янка-Бузьким районним судом Львівської області була розглянута справа №1311/1439/12 та рішенням, яке набрало законної сили 08.05.2014р., стягнуто на користь ПАТ "ПроКредит Банк" з ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_10 солідарно заборгованість за кредитним договором від 30.09.2008р. в розмірі 1 417 573, 36 грн. та 3 654,00 грн. судового збору.

На праві власності ОСОБА_12 належали торговий комплекс площею 972,7 кв.м. та котельня 8,9 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0600 га. на території Запитівської селищної ради.

10.11.2016р. Кам'янка-Бузьким ВДВС було відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду і накладено арешт та проведено опис майна, а саме торгового комплексу площею 972,7 кв.м. та котельні площею 8,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0600 га. за цією адресою.

23.08.2017р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали позов про виключення майна з акту опису і звільнення його з-під арешту. Саме тоді позивач дізнався про наявність оскаржуваних договорів дарування. Водночас повідомляє, що за даними отриманими банком, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вважає, що боржник був обізнаний з судовим рішенням про стягнення з нього боргу на користь банку, а отже міг передбачати негативні наслідки для себе у випадку невиконання рішення суду. З посиланням на норми ст. ст. 202, 215, 234, 717 вважає такі правочини фіктивними та просить визнати недійсними.

Окрім того, позивач як на підставу свого позову зіслався на те, що під час укладення спірних договорів була відсутня згода дружини ОСОБА_12 - ОСОБА_8

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечили та у своєму відзиві пояснили, що дійсно між ними та ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., дійсно було укладено договори дарування, які оспорює позивач. Однак, такі правочини не є фіктивними, так як сторони в момент його вчинення мали намір створення правових наслідків згідно цих договорів. На підтвердження того, що договори не є фіктивними зазначає, що 28.09.2016р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підписано договір про встановлення порядку володіння та користування частками комплексу будівель. За користування таким майном вони сплачують послуги електроенергії, а отже такі правочини не носять ознак фіктивності. Відповідачі звертають увагу суду на те, що рішення суду на користь банку набрало законної сили 08.05.2014р., але виконавче провадження відкрито 10.11.2016р., а тому оспорювані договори укладені 04.6.2015р. до моменту відкриття виконавчого провадження.

Третя особа ОСОБА_8 також проти позову заперечила повністю та пояснила, що укладені договори передували відкриттю виконавчого провадження, а також були укладені через рік після ухвалення рішення суду про стягнення боргу. Вважає, що оскільки за зобов'язанням перед банком поручились ряд осіб, які є солідарними боржниками, то банк може звернути стягнення на їх майно, а тому укладенням спірних договорів право банку не порушено. Вважає, що договори не є фіктивними, так як сторони вчинили необхідні дії, які ним обумовлені.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання.

04.05.2018р. до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

10.05.2018р. до суду надійшли відзиви на позовну заяву від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5

Ухвалою суду від 29.05.2018р. судом залучено до участі у справі третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_10

29.05.2018р. до суду надійшла заява позивача про зміну підстав позовних вимог.

30.05.2018р. до суду надійшла відповідь на відзив зі сторони позивача.

22.06.2018р. позивачем подано клопотання про витребування доказів по справі.

22.06.2018р. до суду надійшли пояснення на позовну заяву третьої особи ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_11

02.07.2018р. до суду надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів від представника третьої особи.

02.07.2018р. до суду надійшло клопотання представника третьої особи про долучення до справи доказів.

Ухвалою суду від 02.07.2018р. прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову, витребувано в нотаріуса копії документів та закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

12.07.2018р. до суду надійшли витребувані матеріали від приватного нотаріуса Приходько Н.М.

14.09.2018р. до суду надійшли додаткові письмові пояснення від представника позивача, які на підставі ч. 5 ст. 174 ЦПК прийняті судом.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_12 був власником торгового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що доводиться копією свідоцтва про право власності від 16.03.2009р. та витягу про його реєстрацію від 31.03.2009р. (том 2, а.с. 6,7).

Також, ОСОБА_12 на праві власності належала земельна ділянка яка розташована за адресою: Львівська область, Кам'янка-Бузький район, смт. Запитів, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,06 га, що доводиться копією державного акту на земельну ділянку від 07.02.2004р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.2015р. (том 2, а.с. 50, 51).

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.04.2014р. по справі №1311/1439/12 позовні вимоги ПАТ "ПроКредит Банк" задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь ПАТ "ПроКредит Банк" заборгованість за кредитним договором №301.41708/FW301 від 30.09.2008р. в розмірі 1 417 573,36 грн. та 3654 грн. судового збору. Рішення суду набрало законної сили 08.05.2014р., що доводиться копією такого рішення суду (том 1, а.с. 7-9).

Цим рішенням суду встановлено, що на підставі рамкової угоди № FW301.321 від 30.09.2008 р. між ПАТ «ПроКредит Банк» (який є правонаступником ЗАТ«ПроКредит Банк») та ОСОБА_12, було укладено договір про надання траншу №301.40708/FW301 від 30.09.2008р., згідно якого останньому видано грошові кошти в сумі 51000 Доларів США, під 16% річних, строком на 72 місяці. Крім цього, 30.09.2008 року був укладений договір поруки № FW301.321 між ПАТ «ПроКредит Банк» з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_8 з іншої, згідно якого поручитель ОСОБА_8 зобов'язується перед кредитором ПАТ «ПроКредит Банк» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_12 зобов'язання, які виникли за кредитним договором від 30.09.2008р. та договір поруки № FW301.321 між ПАТ «ПроКредит Банк» з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_3 з іншої, згідно якого поручитель ОСОБА_3 зобов'язується перед кредитором ПАТ «ПроКредит Банк» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_12 зобов'язань, які виникли за кредитним договором від 30.09.2008 р., та договір поруки № FW301.321 між ПАТ «ПроКредит Банк» з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_10 з іншої, згідно якого поручитель ОСОБА_10 зобов'язується перед кредитором ПАТ «ПроКредит Банк» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_12 зобов'язань, які виникли за кредитним договором від 30.09.2008 р. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 301.41708/FW301 від 30.09.2008р., гривневий еквівалент заборгованості за курсом НБУ на дату розрахунку становить 1417573,36 грн.

Оскільки такі обставини встановлені в рішенні суду від 27.04.2014р., то за правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України такі обставини не доказуються при розгляді даної справи.

Окрім того, при розгляді даної справи судом встановлено, що 30.09.2008р. між ОСОБА_12 та ЗАТ "ПроКредит Банк" було укладено договір іпотеки, згідно якого для забезпечення повного виконання за кредитним договором - рамковою угодою № FW301.321 від 30.09.2008р. ОСОБА_12 передано в іпотеку майно, а саме земельну ділянку площею 0,1200 га., та об'єкт незавершеного будівництва готовністю 61,8%, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Дана обставина доводиться копією такого договору іпотеки (том 1, а.с. 217-219).

31 липня 2012 року приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу ОСОБА_13 видано виконавчий напис за яким звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,1200 га. та об'єкт незавершеного будівництва готовністю 61,8%, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, для задоволення вимог ПАТ "ПроКредит Банк" згідно договору про надання траншу від 30.09.2008р. Загальна сума заборгованості становила 401 962,39 грн. Дана обставина встановлена судом на підставі копії такого виконавчого напису від 31.07.2012р. №3525 (том 2, а.с. 161).

Висновками про вартість майна, зробленими суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_14 встановлено, що станом на 24.10.2012р. ринкова вартість об'єкта незавершеного будівництва готовністю 61,8%, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 становить 490 887,00 грн., а ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1200 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 становить 95 916,00 грн. (том 2, а.с. 164-165).

04 червня 2015 року приватним нотаріусом Приходько Н.М. було посвідчено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_12 подарував, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли в дар (в рівних частинах кожен) належний дарувальнику комплекс будівель, що складається з торгового комплексу площею 972,7 кв.м. та котельні площею 8,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (том 2, а.с. 3-4).

Також, цього ж дня, 04 червня 2015 року приватним нотаріусом Приходько Н.М. було посвідчено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_12 подарував, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли в дар (в рівних частинах кожен) земельну ділянку площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: Львівська область, Кам'янка-Бузький район, смт. Запитів, кадастровий номер НОМЕР_3 (том 2, а.с. 47-48).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право власності по 1/2 частині на земельну ділянку яка розташована за адресою: Львівська область, Кам'янка-Бузький район, смт. Запитів, кадастровий номер НОМЕР_3, а також по 1/2 частині на комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 20-21, 63-64).

28 вересня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір про встановлення порядку володіння та користування частками комплексу будівель, відповідно до якого співвласники комплексу будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, встановили порядок володіння та користування ним, що доводиться копією такого договору (том 1, а.с. 65).

Як встановлено судом із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (том 1, а.с. 24).

За наслідками його смерті заведена спадкова справа у Кам'янка-Бузькій ДНК і в межах такої спадкової справи ПАТ "ПроКредит Банк" заявило свої вимоги згідно договору іпотеки від 30.09.2008р. (том 1, а.с. 215-216).

Копією свідоцтва про укладення шлюбу від 25.01.1991р. доводиться, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 25.01.1991р. (том 2, а.с. 34). Також, стороною відповідачів та третьою особою ОСОБА_8 в судовому засіданні визнано, що дітьми покійного ОСОБА_12 є: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_15.

Також судом із листа Кам'янка-Бузького ВДВС від 29.05.2017р. встановлено, що на виконанні у виконавчій службі перебуває виконавче провадження АСВП №52865653 від 10.11.2016р. про стягнення солідарно з ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_10 в користь ПАТ "ПроКредит Банк" в сумі 1 417 573, 36 грн. та судового збору у розмірі 3 654,00 грн. (том 1, а.с. 70).

Виконавчі провадження відносно боржників ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебувають на виконанні у відділі виконавчої служби, державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржників, що доводиться інформацією про виконавче провадження (том 2, а.с. 113-122). Виконавче провадження відносно ОСОБА_12 закрито у зв'язку зі смертю ОСОБА_12 (том 1, а.с. 72 зв.).

Висновками про вартість майна суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_16 від 15.05.2017р. доводиться, що вартість торгового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, станом на 10.05.2017р. становить 3 989 000,00 грн. без ПДВ, а земельної ділянки площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: Львівська область, Кам'янка-Бузький район, смт. Запитів, станом на 10.05.2017р. становить 199 500,00 грн. без ПДВ (том 1, а.с. 70 зв.-71).

Також, як видно з розрахунку заборгованості за договором кредиту від 30.09.2008р. ОСОБА_12 перед ПАТ "ПроКредит Банк", така станом на 30.08.2018р. становить 7 579 865,18 грн. (том 2, а.с. 123).

Тобто, з фактичних обставин справи, судом встановлено, що між ОСОБА_12 та ПАТ "ПроКредит Банк" існували кредитні правовідносини, які були забезпечені іпотекою. У зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань зі сторони позивальника ОСОБА_12, рішенням суду від 27.04.2014р. з нього було стягнуто суму боргу, яка по даний час непогашена, незважаючи на вжиті кредитором заходи досудового врегулювання.

Водночас, судом також встановлено факт відчуження частини майна боржника ОСОБА_12 на підставі оскаржуваних договорів дарування, його дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке відбулося після винесення рішення суду про стягнення боргу та до моменту його повного погашення.

Як зазначено у ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач ПАТ "ПроКредит Банк" хоч і не є стороною спірних правочинів, але такий є заінтересованою особою, яка заперечує його дійсність, а тому має право на оскарження таких договорів. Так, заінтересованість позивача суд вважає обґрунтованою з огляду на те, що боржник ОСОБА_12 за зобов'язаннями перед ПАТ "ПроКредит Банк" відповідав усім своїм майном, а тому відчуження такого майна має наслідком невиконання чи неповне виконання зобов'язання перед ПАТ "ПроКредит Банк", отже від вирішення питання про визнання спірних договорів недійсними залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Оцінюючи правомірність укладення таких договорів суд виходив із наступного.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). А частиною 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009р. роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, за правилами ст. 234 ЦК правочин може бути кваліфіковано як фіктивний, якщо сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Класичним прикладом фіктивного правочину є укладення договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення на нього стягнення.

В межах даної справи судом встановлено, що ОСОБА_12, маючи невиконані зобов'язання перед ПАТ "ПроКредит Банк", після винесення судового рішення про стягнення такого боргу, подарував належне йому нерухоме майно своїм дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4

При чому суд звертає увагу на те, що дітьми покійного ОСОБА_12 є четверо осіб, двоє з яких є поручителями за зобов'язаннями ОСОБА_12 перед банком, а двоє інших (ОСОБА_3 та ОСОБА_4.) не були такими поручителями, оскільки на момент підписання таких договорів були неповнолітніми. Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як діти ОСОБА_12, були єдиними його близькими родичами, які не були обтяжені зобов'язаннями перед ПАТ "ПроКредит Банк". І тому, на переконання суду, саме вони отримали у дар від батька спірне майно.

Тому, суд вважає, що сторони спірних договорів мали умисел на приховування майна від кредитора, який міг в будь-який момент здійснити процедуру стягнення за рахунок майна боржника. І така їх мета не відповідає меті дарування, яка визначена у ст. 717 ЦК України.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у своїх показах суду пояснили, що після вчинення спірних договорів дарування, процесом здачі даного нежитлового приміщення в оренду у 2016 році займався ОСОБА_12 і аж до моменту його смерті, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, після дарування спірного нерухомого майна дарувальник продовжував володіти майном та визначати його подальшу долю, що не узгоджується з правовими наслідками, які настають після укладення договору дарування. І така обставина, на переконання суду, додатково засвідчує фіктивність правочину, так як доводить факт відсутності реальних правових наслідків, які характерні для договору дарування.

Тому, оцінюючи посилання сторони відповідача та третьої особи щодо виконання спірних договорів суд відзначає, що згідно ст. 717 ЦК за договором дарування дарувальник передає майно у власність обдарованого і відповідно позбавляється права володіти, користуватися та розпоряджатися таким майном. У спірних правовідносинах ОСОБА_12 хоч і подарував майно, однак продовжував користуватися таким майном, що свідчить про відсутність реального виконання договору дарування.

Сам факт державної реєстрації права власності за обдарованими не є свідченням повного виконання договору дарування, а тому доводи відповідачів та третьої особи у цій частині суд відхиляє.

Посилання сторони відповідача та третьої особи на те, що банк не вчиняв протягом року дій з примусового виконання рішення суду про стягнення боргу суд також відхиляє, так як позивачем суду доведено, що існувало рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_12 боргу і він був обізнаний з таким рішенням суду. А тому, сам факт звернення чи не звернення такого рішення суду до примусового виконання не впливає на кваліфікацію спірних правочинів як фіктивних.

Суд також вважає за необхідне вказати, що за приписами ч.3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, а однією із засад цивільного законодавства є зокрема добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК).

Укладення спірних правочинів за встановлених судом обставин не було добросовісним, так як таке відбулося задля уникнення від виконання зобов'язання, з метою унеможливлення звернення стягнення на майно боржника за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Отже, при розгляді даної справи суд дійшов до висновку, що спірні договори дарування є фіктивними, а тому позов з цих підстав належить задовольнити у відповідній частині.

Одночасно, суд вважає необґрунтованими посилання сторони позивача, як на підставу позову, відсутність згоди дружини ОСОБА_12 при укладенні спірних договорів. Так, у матеріалах справи містяться заяви дружини ОСОБА_12 ОСОБА_8, яка надала згоду на укладення спірних правочинів (том 2, а.с. 5, 49).

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині скасування запису про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд виходив із наступних мотивів.

Як зазначено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009р. рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Суд вважає, що оскільки державну реєстрацію права власності за відповідачами проведено на підставі договорів, які суд визнає недійсними, то така державна реєстрація права власності також скасовується і окремого рішення суду для цієї реєстраційної дії не потрібно.

Щодо позовної вимоги про відновлення права власності ОСОБА_12 на нерухоме майно, то суд у її задоволенні також відмовляє, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1., а відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Тому, у ОСОБА_12 не може виникати право власності на нерухоме майно після його смерті.

За таких умов, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Одночасно, суд вирішує питання судових витрат.

Так, як видно з квитанції про сплату судового збору, позивач при зверненні до суду сплатив 14 637,48 грн. судового збору як 1,5% від вартості майна із спору майнового характеру. І такий збір було сплачено вірно, з огляду на характер позовних вимог позивача, які були пов'язані із визнанням права на майно, вартість якого становила 975 832,00 грн.

Однак, суд задовольнив дві позовні вимоги про визнання недійсними правочинів.

А як зазначено у п. 31 вищезгаданої Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. №9 у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору.

Тому, з огляду на те, що відповідно до Закону України "Про судовий збір" та встановленого розміру прожиткового мінімуму, ставка судового збору за вимогу немайнового характеру становить 1762,00 грн., із відповідачів слід стягнути 3524,00 грн., а решту сплаченого судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 266 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів, скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відновлення права власності - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування комплексу будівель, що складається з торгового комплексу площею 972,7 кв.м. та котельні площею 8,9 кв.м., який розташованийза адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_12 з однієї сторони як дарувальником та ОСОБА_3, ОСОБА_4 як обдарованими з другої сторони, який посвідчений приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №485.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: Львівська область, Кам'янка-Бузький район, смт. Запитів, кадастровий номер НОМЕР_3, укладений між ОСОБА_12 з однієї сторони як дарувальником та ОСОБА_3, ОСОБА_4 як обдарованими з другої сторони, який посвідчений приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М. 04 червня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за №486.

У задоволенні частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відновлення права власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 11 113, 48 грн. (одинадцять тисяч сто тринадцять гривень сорок вісім копійок) покласти на позивача Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк", 03115, м. Київ, пр. Перемоги, 107-А, .

Відповідачі:

ОСОБА_3, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1.

ОСОБА_4, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Треті особи:

Приватний нотаріус Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М., АДРЕСА_4.

ОСОБА_8, АДРЕСА_3.

ОСОБА_9, АДРЕСА_3.

ОСОБА_10, АДРЕСА_5.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2018 року.

Суддя Т.І. Котормус