03.09.2018 Справа № 756/5535/18
Ун.№756/5535/18
Пр.№2/756/3966/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року Оболонськийрайонний суд м.Києва в складі:

головуючогосудді Майбоженко А.М.
секретаря Сергеєвої Т.В.
за участю
представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 Іванко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіцивільну справу за позовом

ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» корпорації «Київавтодор», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним.

23.09.2017 року відбулось дорожньо-транспортна пригода на вулиці Федора Максименко в м. Києві за участю ТЗ Volkswagenд.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок наїзду ТЗ на нещільно закриту кришку оглядового люку колодязя для обслуговування водопостачання. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва № 756/2944/18 від 28.03.2018 року ОСОБА_6, який перебував на посаді в.о. начальника КП "ШЕУ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ" було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

З вказаної Постанови вбачається, що 23.09.2017 року о 15 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Федора Максименка 18, ОСОБА_6 Перебуваючи на посаді в.о. Начальника КП "ШЕУ Оболонського району м. Києва", будучи відповідальним за експлуатаційний стан вул. ОСОБА_7, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, а саме: не вжив заходів щодо огородження аварійно-небезпечного люку та не вжив своєчасно заходів для відновлення безпечних умов для руху, що спричинило пошкодження автомобіля марки Volkswagenд.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_6 Порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху України та вимоги ДСТУ-3587-97.

Причиною пошкодження автомобілю Volkswagenд.н. НОМЕР_2, що належить Позивачу на праві законного володіння стала бездіяльність Відповідача, який відповідає за вказану ділянку автодороги, який не забезпечив належного технічного стану покриття дороги та не вжив заходів щодо огородження аварійно-небезпечного люку.

З вини Відповідача Позивачу заподіяну майнову шкоду.

З метою визначення вартості матеріального збитку, позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 та уклав договір № 616/9-17 про проведення експертної оцінки від 27.09.2017 року.

На виконання укладеного договору № 616/9-17 про проведення експертної оцінки від 27.09.2017 року, СОД ФОП ОСОБА_8 29.09.2017 р. був складений Звіт № 616/9-17 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого розмір матеріального збитку складає - 34 269, 33 грн..

За послуги проведення оцінки та оформлення відповідного звіту, Позивачем було сплачено СОД ФОП ОСОБА_8 2 000,00 грн., що підтверджується відповідними документами.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» на свою користь 34 269,33 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків (майнової шкоди), 2 000 грн. - витрати на проведення оцінки, 6 000 грн. - витрат на правову допомогу та судовий збір.

Відповідач надав суду відзив на позов, згідно якого просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що пригода, в результаті якої завданої майнової шкоди позивачу сталась з його вини, оскільки в його діях вбачаються порушення вимог п.п.12.1, 12.3 ПДР України, крім того уповноважених представників відповідача не було запрошено на огляд місця ДТП та не повідомлено про цю подію взагалі, а також не викликано суб'єктом оціночної діяльності при проведенні огляду транспортного засобу з метою з'ясування розміру завданої шкоди. Крім того, відповідач не є балансоутримувачем люка оглядового колодязю, внаслідок пошкодження якого було пошкоджено автомобіль позивача.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає те, що за фактом даної ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 - в.о. начальника КП «ШЕУ Оболонського району м.Києва, який розглянуто судом. Відносно позивача за даним фактом будь-яких протоколів не складалось і до адміністративної відповідальності він не притягався. Вказує також на те, що заінтересовані особи запрошуються для технічного огляду транспортного засобу при оцінці вартості матеріального збитку за потреби, якої не було. Доказів, які б спростовували викладене у Звіті про оцінку відповідачем не подано.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

23.09.2017 року відбулось ДТП на вулиці Федора Максименко в м. Києві за участю ТЗ Volkswagenд.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок його наїзду на нещільно закриту кришку оглядового люку колодязя для обслуговування водопостачання. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва № 756/2944/18 від 28.03.2018 року ОСОБА_6 - в.о. начальника КП "ШЕУ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ" було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

З вказаної Постанови вбачається, що 23.09.2017 року о 15 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Федора Максименка 18, ОСОБА_6 Перебуваючи на посаді в.о. Начальника КП "ШЕУ Оболонського району м. Києва", будучи відповідальним за експлуатаційний стан вул. ОСОБА_7, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, а саме: не вжив заходів щодо огородження аварійно-небезпечного люку та не вжив своєчасно заходів для відновлення безпечних умов для руху, що спричинило пошкодження автомобіля марки Volkswagenд.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_6 Порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху України та вимоги ДСТУ-3587-97.

Згідно з ч. 4 та 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній абоадміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, протее можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідач не брав участі в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6, а тому має надати докази, достатні для спростування обставин, встановлених вищевказаним судовим рішенням.

Згідно з п. 1-3 ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги», орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; за якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Причиною пошкодження автомобілю Volkswagenд.н. АА5774НХстала бездіяльність Відповідача, який відповідає за вказану ділянку автодороги та не забезпечив належного технічного стану покриття дороги та не вжив заходів щодо огородження аварійно-небезпечного люку.

Як визначено в ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оцінка майна представляє собою процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», про що прямо зазначається у ст. ст. 3-5 цього Закону.

Згідно з ст. 7, ст. 10, ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору про оцінку майна між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки. Замовниками оцінки можуть бути особи, яким майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Для визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 та уклав договір № 616/9-17 про проведення експертної оцінки від 27.09.2017 року.

На виконання укладеного договору № 616/9-17 про проведення експертної оцінки від 27.09.2017 року, ФОП ОСОБА_8 29.09.2017 р. був складений Звіт № 616/9-17 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого розмір матеріального збитку складає - 34 269, 33 грн..

За послуги проведення оцінки та оформлення відповідного звіту, Позивачем було сплачено 2 000,00 грн., що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань аварійності та дорожнього покриття; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ним органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до п.2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності,- відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до п.5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об'єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов'язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об'єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Відповідно до п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити- невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідачем в судовому засіданні не спростовано те, що пошкодження автомобілю, належного позивачу відбулось з вини самого позивача або інших осіб.

Посилання на те, що балансоутримувачем оглядового люку, кришку якого було пошкоджено, що призвело до настання даної пригоди, є не відповідач, не звільняє його від настання цивільно-правової відповідальності, оскільки причиною ДТП є невжиття посадовими особами відповідача заходів для своєчасної заборони або обмеження руху за наявності умов, які загрожують безпеці руху.

Оцінюючи доводи відповідача, викладені у відзиві, суд також враховує те, що за фактом даної ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 - в.о. начальника КП «ШЕУ Оболонського району м.Києва, який розглянуто судом. Відносно позивача за даним фактом будь-яких протоколів не складалось і до адміністративної відповідальності він не притягався.

Заінтересовані особи запрошуються для технічного огляду транспортного засобу при оцінці вартості матеріального збитку за потреби (п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів). Неповідомлення відповідача про проведення експертизи не скасовує доказового значення цього доказу, а саме вартості матеріального збитку, завданого позивачу. Інших доказів, які б спростовували викладене у Звіті про оцінку чи вартість матеріального збитку відповідачем не подано.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, докази, надані сторонами на їх підтвердження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Доводи, що викладені у відзиві, оцінені судом і не впливають на висновок суду про обґрунтованість позовних вимог.

Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, зарахувавши до них: судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов'язані з залученням спеціаліста.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81,82, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» корпорації «Київавтодор», третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» корпорації «Київавтодор» (04073, м.Київ, провул.Куренівський, 15, ) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

-34 269 (тридцять чотири тисячі двісті шістдесят дев'ять) гривень 33 копійок матеріального збитку;

-2 000 (дві тисячі) гривень витрат на проведення оцінки майна;

-6 000 (шість тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу;

-704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко