Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"24" вересня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 який належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності №329 від 22 березня 1991 року, зареєстрованим в БТІ міста Маріуполя. Відповідно до довідки, виданої Талаківською селищною радою м.Маруполя, у вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який з 2000 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 24.09.2018 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з'являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності №329 від 22 березня 1991 року ОСОБА_1 володіє будинком АДРЕСА_1 на праві приватної власності.

Як вбачається з інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №0312-7246 від 16.07.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 19.02.1976 року по теперішній час.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 30.01.1976 року Чернятською селищною радою Бершадського району Вінницької області, актовий запис №4, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 але з 2000 року у будинку не проживає, що підтверджується актом обстеження факту не проживання від 14.06.2018 року та довідкою №613 від 03.07.2018 року, виданими головою Талаківської селищної ради м.Маруполя.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже відповідач є членом родини позивача, але з 2000 року у будинку не проживає, його особисті речі в будинку відсутні, внаслідок чого суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт