Провадження № 2-о/127/719/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просила встановити факт що їй, ОСОБА_1, належить правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло, видане 26.12.1996 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів за № 1022 від 26.12.1996 року, яким посвідчено право спільної часткової ОСОБА_3 - 1/3, ОСОБА_4 - 1/3, ОСОБА_5 - 1/3 на квартиру АДРЕСА_1 і згідно якого 29.01.1997 року в КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» в книзі № 288 за реєстровим № 721/27532, за даними громадянами було зареєстроване право спільної власності на дану квартиру.

Заява мотивована тим, що заявник народилась 23.04.1949 року в м. Полтава. Відповідно до актового запису про її народження № 844 від 13.05.1949 року, вчиненого у міському бюро ЗАГС м. Полтава, та виданого на його підставі Свідоцтва про народження серії ЯФ № 519853, оформлених російською мовою, імя батька заявника «Евгений», її по - батькові - «Евгеньевна».

06 липня 1968 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і змінила дошлюбне прізвище «Курілова» на прізвище чоловіка «Андрущенко», про що був вчинений актовий запис № 868. Згідно даного актового запису та виданого на його підставі Свідоцтва про одруження серії VIII-УР № 012577, оформлених російською мовою, по-батькові заявника зазначено як «Евгеньевна».

В шлюбі 06.09.1978 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_5 Народження доньки зареєстроване 11.10.1978 року актовим записом № 152 у міському відділі ЗАГС м. Вінниці.

Згідно даного актового запису та виданого на його підставі Свідоцтва про народження серії ІІ-АМ № 381748, оформлених російською мовою, по батькові заявника як матері народженої дитини зазначено як «Евгеньевна».

27.05.2000 року у відділі РАГС Вінницької міської ради Вінницької області донька ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і змінила прізвище з «Андрущенко» на «Павленко», актовий запис № 647.

На протязі всього життя заявника її документи російською мовою оформлялись на по-батькові «Евгеньевна», а українською - «Євгенівна»

Станом на 1996 рік заявник мала паспорт радянського зразка, який був оформлений російською мовою на імя «Андрущенко Татьяна Евгеньевна».

26.12.1996 року виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів на підставі рішення від 26.12.1996 року за № 1022 сімї ОСОБА_3 складом з 3-х осіб було видане Свідоцтво про право власності на житло, згідно якого їм передана у спільну часткову власність (по 1/3 частині кожному з них) займана ними квартира АДРЕСА_1. Згідно даного документу 29.01.1997 року в КП ВО ОБТІ в книзі № 288 за реєстровим № 721/27532 за ними було зареєстроване право спільної власності на квартиру. Документ оформлений українською мовою, але оскільки на приватизацію заявником був поданий паспорт радянського зразка, в якому її по-батькові було зазначено російською як «Евгеньевна», воно було перекладено на українську мову як «ЕвгенІІвна». Такий запис в Свідоцтві про право власності на житло був зроблений внаслідок невірного перекладу по-батькові з російської мови на українську та відсутності українського шрифту у друкарських машинках міськвиконкому.

Під час обміну паспортів громадян СРСР на паспорти громадян України 09.06.2003 року Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області заявник була документована паспортом громадянина України серії АВ № 527372, в якому її по-батькові українською мовою зазначено вірно як «Євгенівна», а російською -«Евгеньевна».

Таким чином, виникла розбіжність в записах по-батькові заявника «Євгенівна», яке в даний час містять її особисті документи, з по-батькові «ЕвгенІІвна», зазначеним в Свідоцтві про право власності на житло.

03.02.2017 року помер ОСОБА_3 і після його смерті ОСОБА_1 успадкувала належну йому 1/3 частину спільної квартири. 04.08.2017 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_1, було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 529 на належну померлому 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Згідно отриманого документу за ОСОБА_1, було належним чином зареєстроване право власності на успадковану 1/3 частину квартири.

Тобто, в даний час заявнику належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, в тому числі, 1/3 частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 року, та 1/3 частина - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2017 року. Решта 1/3 частина квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 року є власністю ОСОБА_8.

В даний час заявник вирішила провести відчуження належної їй 2/3 частки квартири, однак при підготовці необхідних для цього документів була виявлена вказана розбіжність в записах її по-батькові, що ставить під сумнів належність їй Свідоцтва про право власності на житло.

Тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку факту належності їй свідоцтва про право власності на житло.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву в повному обсязі з підстав, викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, у тому числі і факти належності правовстановлюючих документів особі.

В свідоцтві про народження ОСОБА_9 її по-батькові зазначено російською мовою «Євгеньевна».

06.07.1968 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і змінила дошлюбне прізвище «Курілова» на прізвище чоловіка «Андрущенко», про що був вчинений актовий запис № 868. Згідно даного актового запису та виданого на його підставі Свідоцтва про одруження серії VIII-УР № 012577, оформлених російською мовою, по-батькові заявника зазначено як «Евгеньевна».

В шлюбі 06.09.1978 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_5 Народження доньки зареєстроване 11.10.1978 року актовим записом № 152 у міському відділі ЗАГС м. Вінниці. Згідно даного актового запису та виданого на його підставі Свідоцтва про народження серії ІІ-АМ № 381748, оформлених російською мовою, по батькові заявника як матері народженої дитини зазначено як «Евгеньевна».

27.05.2000 року у відділі РАГС Вінницької міської ради Вінницької області донька ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і змінила прізвище з «Андрущенко» на «Павленко», актовий запис № 647.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 року виконком Вінницької міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 дійсно належить на праві спільної власності ОСОБА_3 (1/3), ОСОБА_4 (1/3), ОСОБА_5 (1/3).

У паспорті громадянина України виданому 09.06.2003 року Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, який належить ОСОБА_1, її по-батькові українською мовою зазначене як «Євгенівна», а російською «Євгеньевна».

03.02.2017 року помер ОСОБА_3 і після його смерті ОСОБА_1 успадкувала належну йому 1/3 частину спільної квартири. 04.08.2017 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 529 на належну померлому 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наявність розбіжностей в по-батькові заявника в документах є слідством відхилення від правил міжмовного перетворення і зумовлені впливом російської орфоепії в ситуації контактного українсько-російського білінгвізму.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, зокрема, здійснювати її відчуження, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 265, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, належить правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло, видане 26.12.1996 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів за № 1022 від 26.12.1996 року, яким посвідчено право спільної часткової власності ОСОБА_3 - 1/3, ОСОБА_4 - 1/3, ОСОБА_5 -1/3 на квартиру АДРЕСА_5 (кол. Стахурського) в м. Вінниці і згідно якого 29.01.1997 року в КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» в книзі № 288 за реєстровим № 721/27532, за даними громадянами було зареєстроване право спільної власності на дану квартиру.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заінтересована особа ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: