233 № 233/2566/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

за участю секретаря Теліціної О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Костянтинівської міської ради в якому зазначила, що 10 жовтня 2017 року помер її батько ОСОБА_4, залишивши заповіт, посвідчений 04 грудня 2006 року, відповідно до якого все належне йому майно заповів на її користь. З метою реалізації спадкових прав після смерті батька позивачка звернулась до нотаріальної контори, де отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом , яка складається з 2/5 часток квартири АДРЕСА_1. До спадкової маси не було включено гараж, який ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про дозвіл на будівництво побудував у 1968 році, але за життя не оформив належним чином в порядку встановленому законом право власності, у зв*язку з чим позивач позбавлена можливості в повній мірі реалізувати свої спадкові права після смерті батька. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на будівлю гаражу площею 21,7 кв.м., розташовану за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та зазначив, що ОСОБА_4 в 1968 році побудував гараж на підставі наданого міською радою дозволу відповідно до проекту, але за життя не зареєстрував право власності на цю споруду, що в теперішній час перешкоджає його спадкоємиці ОСОБА_3 реалізувати свої спадкові права.

Представник відповідача Костянтинівської міської ради заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що побудований ОСОБА_4 гараж є самочинним будівництвом, під будування якого земельна ділянка не виділялась.

З*ясувавши позицію представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія ІІ-НО № 250548 (а.с.7) та про укладення шлюбу серія V-НО № 387659 (а.с.8).

Рішенням Виконкому Костянтинівської міської Ради депутатів № 96-а ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво гаражу (а.с.9) та розроблено проект будівництва (а.с.13).

Як вбачається з довідки КП «» Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» про технічний стан обєкта нерухомого майна від 06 жовтня 2017 року та журналу підрахунку площі, ОСОБА_4 в 1968 році було побудовано гараж за адресою: м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30 (а.с.10,11,12).

На будівлю побудованого ОСОБА_4 в 1968 році гаражу КП «Костянтинівське БТІ» виготовлено технічний паспорт (а.с.49, 10-12)

Відповідно до довідки КП «Проектно-зйомне бюро» від 21 серпня 2017 року № 219, побудованому ОСОБА_4 гаражу присвоєно адресу: м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30 (а.с.14).

Право власності на гараж, розташований за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30 не зареєстровано, що підтверджується листом КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» № 582 від 21 червня 2018 року (а.с.37,39).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 25 червня 2018 року № 95-0.62-3976/2-18 інформація про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу за адресою: м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30, відсутня (а.с.42,47).

09 березня 2006 року померла ОСОБА_5 (а.с.5), спадщину після смерті якої оформив її чоловік - ОСОБА_4 і як встановлено з матеріалів справи, - батько позивачки по справі (а.с.22).

Відповідно до посвідченого 04 грудня 2006 року заповіту, ОСОБА_4 все належне йому майно заповів ОСОБА_3 (а.с.61).

ОСОБА_4 помер 10 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НО № 997819 (а.с.4).

21 травня 2018 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4Д на 2/5 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с.6).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 05 липня 2018 року № 371/01-16 спадкову справу на майно померлого 10 жовтня 2017 року ОСОБА_4 відкрито 17 листопада 2017 року за заявою ОСОБА_3, якій 25 травня 2018 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1. Інші спадкоємці за заповітом та законом відсутні (а.с.41).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред*явити позов про визнання її права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Питання введення в експлуатацію будівель та споруд було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05 серпня 1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення».

З 01 січня 2012 року функціонує система державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що запроваджена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На виконання вказаного Закону 17 жовтня 2013 року постановою Кабінету Міністрів України № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (втратив чинність на підставі Постанови КМУ № 1127 від 25 грудня 2015 року), яким було вдосконалено процедуру проведення реєстрації права власності на будівлі та споруди, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Пунктом 49 вказаного Порядку було передбачено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані обєкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований обєкт нерухомого майна заявник подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;

технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на такий обєкт нерухомого майна, заявник не подає.

Приймаючи до уваги викладене, на підставі досліджених у сукупності доказів суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 на підставі дозволу, оформленого рішенням Костянтинівської міської ради № 96-а та затвердженого проекту побудував у 1968 році гараж, на який було виготовлено технічний паспорт, присвоєно адресу, отже набув право власності на нього.

Побудувавши гараж, якому згодом було присвоєно адресу: Бурденко, 30, ОСОБА_4 за життя не оформив право власності на нього в порядку, передбаченому законодавством, що в теперішній час перешкоджає позивачці по справі ОСОБА_3, яка є його спадкоємицею, оформити свої спадкові права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню і за ОСОБА_3, на користь якої ОСОБА_4 04 грудня 2006 року було складено заповіт, слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 10 жовтня 2017 року на будівлю гаражу площею 21,7 кв.м., розташовану за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30.

Доводи представника відповідача з приводу того, що гараж, розташований за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30 є самочинно збудованим обєктом, є неспроможними, зважаючи на наявність дозволу на будівництво, оформленого рішенням Костянтинівської міської ради № 96-а.

Керуючись ст. ст.328, 392, 1216, 1223,1261 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05 серпня 1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення», постановою Кабінету Міністрів України № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень,ст.ст. 4,19,259,263, 264, 265 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Костянтинівської міської ради (місцезнаходження:Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Олекси Тихого, 260; 04052790) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будівлю гаражу площею 21,7 кв.м., розташовану за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Бурденко, 30 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 10 жовтня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 14 вересня 2018 року.

Суддя