Справа № 604/1129/18
Провадження № 2/604/512/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Підволочиськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошові сумі у розмірі 4000 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо з травня 2018 року, в утриманні дітей.

Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності.

Позивач подала заяву в якій уточнила позовні вимоги, а саме просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач визнав уточнені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2014 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого виконкомом Колодіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №5.

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_5, та, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, - ОСОБА_4, про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, видане 05 травня 2015 року виконкомом Зарубинецької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області; НОМЕР_5, видане 05 жовтня 2017 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №7-№289 та актом обстеження матеріально-побутових умов сімї №2682 від 08 жовтня 2018 року, посвідченими виконкомом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована у АДРЕСА_1 До складу її сімї входять: сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 (учениця 4-го класу Кривенської ЗОШ І-ІІ ступенів); батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8; мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, брат ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10. Сімя проживає у житловому будинку, належному ОСОБА_8, заг. площею 196,8 кв.м., займається тваринництвом; має у власності земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства.

Позивач перебуває на обліку в Підволочиському РУСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини. Дохід за квітень-вересень 2018 року становить 6020 грн (довідка №1335 від 10 жовтня 2018 року Підволочиського РУСЗН).

Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сімєю, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, в добровільному порядку коштів на утримання синів Відповідач не надає.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років станом на дату розгляду справи, - 1559 гривень, від 6 до 18 років, - 1944 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків з утримання неповнолітньої дитини, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей.

Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також визнання Відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на малолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошові сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривень судового збору.

З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 313, 141, 247, 263-265, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_6) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_3 паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошові сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року, і продовжувати до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак