Справа № 372/2854/18
Провадження № 2-н-298/18
У Х В А Л А

іменем України

29 жовтня 2018 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Зінченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј від усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.09.2018 та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 1ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З наданих заявником документів вбачається, що, до заяви додано довідку про реєстрацію місця проживання сина ОСОБА_3 саме з батьком.

Судом встановлено, що в жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_2 з заявленими позовними вимогами не погодилась та подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, треті особи: орган опіки та піклування Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження разом з первісним позовом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, відмовлено повністю. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини, задоволено повністю. Рішенням суду визначено відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_1 та передати дитину його матері ОСОБА_2. Визначено місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за фактичним місцем проживання його матері ОСОБА_2. Допущено негайне виконання рішення суду щодо відібрання дитини.

Внаслідок чого не можливо встановити виникнення права заявника на заявлену грошову вимогу в межах наказного провадження.

Відповідно до ч. 2ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу (п.1),із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п.8).

Враховуючи, що між сторонами існував спір щодо визначення місця проживання дитини та відібрання дитини у його батька, рішення суду Обухівського районного суду Київської області підлягає до негайне виконання щодо відібрання дитини, судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 не може бути виданий.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на користь заявника на утримання малолітньої дитини у заявленому розмірі.

Керуючись ст. ст. 165,167, 258-261,353,354, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися до суду з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п'ятнадцяти/ днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Зінченко