Справа № 716/1386/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
за участю секретаря - Климус Г.В.
представника позивача- Данищука В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Посилається на те, що є власником житлового будинку, який розташований в м.Заставна по провулку Грушевського, 10 У вказаному будинку крім нього зареєстрована донька ОСОБА_2, яка на протязі 10 років у вказаному будинку не проживає, участі в утриманні господарства в якому він зареєстрований не приймає, також не приймає участі по оплаті житлово-комунальних послуг, не обробляє приналежну до нього земельну ділянку.
Позивач посилається на те, що він, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном, не може реалізувати своє право на отримання субсидії через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком №10-Б по провулку Грушевського в м.Заставна.
Прдставник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов, обгрунтував його вищенаведеним. Вказав суду, що відповідач ОСОБА_2. являється донькою позивача. На протязі 10 років остання в будинку позивача не проживає, будь-якої допомоги по його утриманню не надає, особистих речей його в будинку не має.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що вона за зазначеною адресою, а саме в м.Заставна по провулку Грушевського, 10 не проживає, хоча з відповіді на запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача № 5671/18-вх (а.с. 12) видно, що відповідач зареєстрована саме в м.Заставна по провулку Грушевського, 10.
Зі згоди позивача справу розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по провулку Грушевського, 10 в м.Заставна, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №397588 від 07.07.2005 року (а.с.6).
У вказаному будинку зареєстровані позивач, а також зареєстрована, але не проживає ОСОБА_2, що вбачається із довідки виконкому Заставнівської міської ради №3185 від 18.07.2018 року та акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 02.08.2018 року (а.с.7,8).
Свідки ОСОБА_4. ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 являється донькою позивача. Останні 10 років ОСОБА_2 проживає за кордоном.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача ОСОБА_2 у його домоволодінні, що розташоване по провулку Грушевського, 10 в м.Заставна.
Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК Українизакріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача, як колишнього члена сім"ї власника таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по провулку Грушевського, 10 в м.Заставна обґрунтована та підлягає задоволенню.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: провулок Грушевського,10 в м.Заставна .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області .
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Я.С.Стрілець