АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Харків

Справа № 641/8577/17

Провадження № 22-ц/790/4327/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Огар І.В.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Представник позивача: ОСОБА_2,

Відповідач: ОСОБА_3,

Представник відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року, ухвалене суддею Чайка І.В.,-

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1М звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь неустойку (пеню) за заборгованістю по аліментам у розмірі 1% за кожен день заборгованості за період з 01.01.2003 по 01.12.2017 у сумі 607385 грн 50 коп.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1993 по 06.08.2003, під час якого у них народилася дитина ОСОБА_6. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.09.2003 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.09.2003 до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем вказаної постанови утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 20247, 78 грн. Виходячи з вказаної суми заборгованості за розрахунками відповідача розмір неустойки становить 607385,50 грн.

У відзиві на позов, з урахуванням його уточнень, відповідач та його представник посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки нарахування заборгованості по аліментам припинилося у 2011 році у звязку з досягненням дитиною повноліття, а також вказує на помилковий розрахунок пені позивачем. Крім того зазначає, що заборгованість по аліментам утворилася не з його вини, а внаслідок наявності нерегулярного мінливого доходу та звертає увагу на положення ч.1 ст.196 СК України та на постанову ВСУ від 3.02.2016 по справі №6-1477цс15 та просить частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 6203 грн. (а.с.41).

Позивач у відповіді на відзив, з урахуванням уточнень, також зазначала, що за змістом ст..20 СК України позовна давність до вказаних вимог не застосовується, звертала увагу на різну судову практику з питання розрахунку пені по аліментам і положення ЦК України щодо розрахунку пені та вказувала, що у своїх розрахунках представник відповідача не врахував зростаючий прожитковий мінімум для дітей та індекс інфляції, тому просила позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2003 року по 01.12.2017 року в розмірі 16000 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. В частині стягнення суми пені за прострочення сплати аліментів в сумі 591385,50 грн. відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що загальний розмір пені по аліментам за період з жовтня 2003 року по 28 грудня 2011 року, тобто до досягнення дитиною повноліття, становить 6202,50 грн. Враховуючи положення ч.4 ст.ст.194 та ч.1,2 ст.196 СК України суд задовольнив позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2003 року по 1 грудня 2017 року в розмірі, не більшому 100% заборгованості по аліментам, а саме 16000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_4, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_5 звернулися з апеляційними скаргами.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 просить частково скасувати рішення суду першої інстанції, а саме в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 9797,50 грн. та стягнення 704,80 грн. судового збору. Та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 6202,50 грн. та розподілити судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд застосував норму матеріального права, яка не підлягала застосуванню, а саме ч.1 ст.196 СК України повинна була застосовуватись в редакції від 01.01.2003 року, а сума пені за період з 2011 по 2017 роки стягненню не підлягала. Крім того, суд невірно розподілив розмір судових витрат відповідно до ст..141 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції частково та стягнути з відповідача заборгованість у вигляді пені за несвоєчасну сплату аліментів не більше 100% заборгованості в розмірі 20247,78 грн.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд невірно визначив суму 100-відсоткової заборгованості, яка становить не 16000 грн., а 20247,78 грн. та вважає це арифметичною помилкою суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила її апеляційну скаргу задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити. Щодо розподілу судових витрат зазначає, що судовий збір повинен стягуватися лише з відповідача, оскільки вона на підставі ст..5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження батьками дитини ОСОБА_6 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.6), шлюб між якими розірвано 6 серпня 2003 року (а.с.7).

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2003 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі ? частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 17.09.2003 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду першої інстанції від 18 червня 2018 року встановлено, що за період з 1 жовтня 2003 року, тобто з дати виникнення заборгованості по аліментам, по 28 грудня 2011 року, тобто до досягнення дитиною повноліття, розмір пені по аліментам становить 6202,50 грн. Зі змісту апеляційних скарг вбачається, що вказана сума не оспорюється жодною із сторін, а подальший спір виник відносно розміру пені, яка була нарахована судом за період після досягнення дитиною повноліття, а саме з 28.12.2011 року по дату, визначену позивачем у позові до 01.12.2017 року. Щодо цього, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Матеріали справи свідчать, що розмір 100 відсотків заборгованості по аліментам дорівнює сумі 20 247 грн 78 коп.

Судова колегія перевірила наведений судом першої інстанції розрахунок пені і погоджується з ним.

Проте, судом помилково визначено розмір 100% заборгованості по аліментам в суммі 16 000 грн, тоді як відповідно розрахунку заборгованості по аліментам ця сума складає 20 247,78 грн., а не як зазначено судом 16 000 грн., тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправильного застосування норм матеріального права, а саме ст.196 СК України, судова колегія відхиляє, оскільки вважає, що редакція цієї статті на час виникнення заборгованості і на час ухвалення рішення судом першої інстанції за своїм змістом не спростовує висновків суду.

Редакція цієї статті від 17.05.2017 обмежує розмір пені не більше 100% заборгованості, тоді як редакція 2003 року такого обмеження не містила, тобто внесенні зміни пом"якшують відповідальність платника аліментів, а не навпаки.

Доводи представника відповідача, що стягненню підлягає нарахована сума пені на заборгованість по аліментам лише до дня коли дитина стала повнолітньою , не грунтуються на законі, оскільки ст.196 СК України передбачено нарахування пені до дня повного погашення заборгованості або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. В даному випадку заборгованість тривала і після повноліття дитини.

Щодо судових витрат, судова колегія у відповідності до ст.141 ЦПК України покладає на відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивач звернулась з позовом про стягнення пені в сумі 607 385,50 грн, задоволено позов на суму 20 247,78 грн, що складає 3%. Мінімальний розмір судового збору згідно ЗУ "Про судовий збір" складає 704,80 грн., тому стягненню з відповідача на користь держави підлягає 3% від цієї суми, а саме 21 грн 14 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року змінити в частині суми стягнення.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 1 жовтня 2003 року по 1 грудня 2017 року в сумі 20247 (двадцять тисяч двісті сорок сім) грн. 78 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 21 (двадцять одна) грн.. 14 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

ОСОБА_7

повний текст постанови складено 28 вересня 2018 року