РІШЕННЯ

іменем України

24 жовтня 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.

за участі секретаря судового засідання Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, вона є власником 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2 на даний час зареєстрована у вказаній квартирі, однак, з грудня 2016 року в квартирі не проживає без поважних причин, її особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач та інші співвласники відповідачу не чинили. Оскільки відповідач зареєстрована в квартирі, то виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, виникають перешкоди в отриманні субсидії, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом за захистом свого права.

Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат ОСОБА_3 не з'явилися, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує ( а.с. 61).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала до Сватівського районного суду заяву від 02.10.2018 року, у якій зазначила, що викладені у позові обставини та позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу за її відсутності ( а.с. 51).

Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи цей спір, суд приймає до уваги, що позовні вимоги по суті позову та викладені у позові обставини визнала відповідач, про що вказала у поданій суду заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законник підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2011 року та копією витягу про державну реєстрацію прав, виданого 03.08.2011 року Сватівським районним БТІ, у якому зазначена підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину від 27.07.2011 року ( а.с. 10, 14).

Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1 ( а.с. 62-63).

Відповідач по цей час зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18, 36).

З довідки голови квартального комітету від 04.10.2018 року, яка завірена керуючим справами Сватівської міської ради, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 56).

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач з грудня 2016 року по даний час не проживє без поважних причин у вищевказаній квартирі. Вказані обставини не заперечує відповідач, при цьому у наданій суду заяві зазначила, що викладені у позові обставини визнає повністю, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. У суда не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач понад один рік не користується спірною житловою площею без поважних причин, а тому суд робить висновок про обґрунтованість вимог позивача.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 4, 89, 259, 263-265 ЦПК України,

ст.ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Суддя Бабічева Л.П.