№ 243/8454/18
Справа №2-о/243/1205/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

присяжні: ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю

секретаря Маслової К.С.

заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Словянську Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Словянська міська рада в особі відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб, про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про визнання її сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Вона, її чоловік заінтересована особа ОСОБА_5, її син ОСОБА_6, а також ОСОБА_7 є співвласниками квартири № 60 в будинку № 2, розташованому по вул. Батюка у м. Словянськ Донецької області, де вони втрьох, окрім ОСОБА_7, зареєстровані та проживали разом до червня 2014 року, коли ОСОБА_6 виїхав до Російської Федерації задля пошуку роботи. Заявник зазначає, що з цього часу син жодного разу їй не телефонував, про місце свого знаходження не повідомляв, а незважаючи на прийняті нею та ОСОБА_5 для встановлення місця перебування ОСОБА_6 заходи, його місце знаходження встановити не вдалось. В той же час заявник зазначає, що вона та ОСОБА_5 змушені нести витрати по сплаті комунальних платежів із розрахунку в тому числі за ОСОБА_6, адже не можуть зняти його з реєстраційного обліку місця проживання. Крім цього, заявник не має можливості оформити субсидію, оскільки не може надати відомості про доходи свого сина. Таким чином, враховуючи те, що з червня 2014 року ОСОБА_3 не має відомостей про місце перебування свого сина ОСОБА_6, заявник просить суд заявлені нею вимоги задовольнити та визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

Заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру серії ДН № 041970 від 03 вересня 2018 року, в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві про визнання особи безвісно відсутньою, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_3, а справу просив розглянути в його відсутність.

Представник заінтересованої особи Словянської міської ради в особі Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився; заінтересованою особою суду було надано клопотання, в кому просили суд прийняти рішення згідно діючого законодавства, а справу розглянути у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 2000 року, виданого згідно із розпорядженням від 13 лютого 2000 року, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками в рівних частках квартири № 60 в будинку № 2, розташованому по вул. Батюка у м. Словянськ Донецької області.

З довідки № 405, виданої ТОВ «Цидило и К» 20 серпня 2018 року, вбачається, що у вищевказаній квартирі зареєстроване, окрім заявника та заінтересованої особи ОСОБА_5, також місце проживання і ОСОБА_6

В той же час з акту, складеного та підписаного комісією у складі керівника комітету мікрорайону ЖЕУ № 3 м. Словянська ОСОБА_8, та сусідів-свідків: ОСОБА_9, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, слідує, що ОСОБА_6 у квартирі № 60 будинку № 2, розташованому по вул. Батюка у м. Словянськ Донецької області, з червня 2014 року не проживає, його особисті речі у квартирі відсутні.

Крім того, у довідці № 11543/303/04.2018, виданій Словянським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області 17 серпня 2018 року зазначено, що, незважаючи на заходи, вжиті співробітниками поліції задля встановлення місця перебування ОСОБА_6, встановити його місце знаходження не вдалось.

До того ж, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що відомого їм ОСОБА_6, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, останній раз вони бачили у червні 2014 року. Також зазначили, що на теперішній час ОСОБА_6 у м. Словянськ Донецької області не проживає, та на час розгляду даної справи місце його перебування їм не відоме.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, в ході судового розгляду справи з достовірністю було встановлено, що з червня 2014 року, тобто понад рік в місці постійного проживання ОСОБА_6 немає відомостей про місце його перебування.

Частиною 2 статті 43 ЦК України передбачено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Так, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останнім місяцем, в якому були одержані відомості про місце перебування ОСОБА_6 був червень 2014 року, то суд приходить до висновку, що початком безвісної відсутності ОСОБА_6 необхідно вважати 01 липня 2014 року.

Таким чином, заявлені ОСОБА_3 вимоги в ході судового засідання знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 13, 18, 259, 263-265, 273, 293, 305-308 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_6 вважати 01 липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий суддя С.Г. Пронін

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2