Справа № 618/947/18
Провадження № 2/618/263/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є. А., за участю секретаря судового засідання - Кучеренко О. І., позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу № 618/947/18, провадження № 2/618/263/18 за позовною заявою ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживаючого в АДРЕСА_2, до Петро-Іванівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, юридична адреса: 62720, Харківська область, Дворічанський район, с. Петро-Іванівка, вул. Центральна, 20, про встановлення факту належності правоустановлюючого документу та визнання права на право на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Петро-Іванівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про встановлення факту належності правоустановлюючого документу та визнання права на право на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги наступним: він є власником земельної частки (паю), яка була виділена йому із земель колишнього КСП «Україна» та яка розташована на території Петро-Іванівської сільської ради. Позивачем був втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай). Він звертався до Дворічанського відділу Держгеокадастру про видачу йому дублікату сертифікату, на що отримав усну відмову, оскільки сертифікат виготовляється в одному екземплярі. Однак йому була надана письмова відповідь про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» під № 144 від 10.02.1997 обліковується запис про видачу ОСОБА_1 сертифікату серії НОМЕР_2 з наявністю підпису про отримання останнім сертифікату. Позивач виявив, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) допущена помилка при написанні його прізвища, а саме: в сертифікаті вказане прізвище «Єременко» замість правильного «Єрьоменко», як зазначено в паспорті громадянина України. Факт того, що він є власником земельної частки (паю) згідно вказаного сертифікату підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_3, виданим на ім»я ОСОБА_1; трудовою книжкою колгоспника; договором оренди земельної частки (паю); актом прийому передачі земельної ділянки. В зв»язку з цим позивач звернувся до суду та просив встановити факт належності сертифікату, виданого на ім»я "ОСОБА_1", йому - ОСОБА_1 та визнати за ним право на право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Петро-Іванівський сільський голова Гончарук Н. до суду не з"явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути у відсутності представника сільської ради.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 від 10.01.2000, прізвище позивача зазначено як «ОСОБА_1» (а. с. 5).

Відповідно до довідки Петро-Іванівської сільської ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2, без реєстрації.

Згідно інформації відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 23.06.2018 № Е-20/0-0.23,17-20/138-18, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» під № 144 від 10.02.1997 обліковується запис про видачу ОСОБА_1 сертифікату серії НОМЕР_2. Наявний підпис власника про отримання даного сертифікату (а. с. 8).

Вказаний сертифікат був втрачений.

Про втрату даного сертифікату позивачем було подано оголошення в газеті «Дворічанський край» (а. с. 14).

Крім того, судом було встановлено, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_3 від 12.12.2007 видане на ім»я «ОСОБА_1» (а. с. 9).

Трудова книжка колгоспника від 27.03.1972, заповнена російською мовою на ім»я «ОСОБА_1» (а. с. 10).

Договір оренди земельної частки (паю) від 27.04.2012 за № 427/1 укладено між власником сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 та СФГ «Зоря» в особі голови Хаперського І. О. (а. с. 12).

Згідно акту прийому передачі земельної частки (паю) від 27.04.2012, прізвище власника земельної частки (паю) зазначено як « ОСОБА_1» ( а. с. 13).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_1 та «ОСОБА_1» це одна особа, та сертифікат серії НОМЕР_2, виданий на ім»я «ОСОБА_1», належитьОСОБА_1 - позивачу по справі. Цей же факт підтверджується письмовими доказами по справі.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна має право пред»являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом встановлення факту належності йому сертифікату та визнання за ним права на право на земельну частку (пай)в судовому порядку.

За таких обставин справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз»яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності сертифікату серії НОМЕР_2, виданого на ім»я «ОСОБА_1» - ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_4 від 10.01.2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на право на земельну частку (пай), площею 4,87 умовних кадастрових га, розташовану на території Петро-Іванівської сільської ради, згідно сертифікату серії НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь