Постанова

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 489/2451/17

провадження № 61-28445св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Будинок творчості дітей та юнацтва Ленінського району міста Миколаєва,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року у складі суддів: Кушнірової Т. Б., Базовкіної Т. М., Яворської Ж. М.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позов мотивовано тим, що вона працює у відповідача на посаді керівника хореографічного гуртка «Хабібі». Наказом № 81 від 03 травня 2017 року ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, у зв'язку з порушенням посадової інструкції керівника гуртка Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва та правил внутрішнього трудового розпорядку. Вказувала, що в наказі про накладення дисциплінарного стягнення не вказано, яке саме порушення трудової дисципліни вонадопустила. Також, позивач не погоджується, що нею було допущено порушення посадової інструкції керівника гуртка. Підставою для оголошення догани було те, що під час перевірки 18 квітня 2017 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено, що заняття гуртка не проводилось, хоча за розкладом воно повинно було проходити з 15.00 год. до 17.00 год., при цьому позивач була відсутня на робочому місці. ОСОБА_4 зазначала, що 18 квітня 2017 року у місті Миколаєві були складні погодні умови, тому навчальний процес, згідно розпорядження управління освіти Миколаївської міської ради, було призупинено 20 та 21 квітня 2017 року, крім того, позивач хворіла. Також, вказувала, що відповідачем при винесенні наказу не було враховано, що позивач у телефонному режимі погодила із дітьми, які відвідують гурток про можливість не приходити на заняття 18 квітня 2017 року.

Посилаючись на викладені обставини, просила скасувати наказ директора Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва від 03 травня 2017 року № 81 про оголошення догани.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2017 року позов задоволено. Скасовано наказ директора Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва від 03 травня 2017 року № 81 про оголошення догани ОСОБА_4 Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки не містить обґрунтування які саме обов'язки не були виконані працівником, в чому саме виявилось порушення нею трудової дисципліни, відсутні посилання на певні шкідливі наслідки правопорушення. Крім того, перевірка працівниками закладу проведення позивачем занять 18 квітня 2017 року на підставі наказу директора Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва № 36 від 01 березня 2017 року, є неправомірною, оскільки в даному наказі зазначено певний час проведення відповідних перевірок з 01 березня 2017 року по 31 березня 2017 року.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове про відмову у позові.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 є формулювання порушення та він містить посилання на внутрішній документ, який регламентує обов'язки працівника та вказівки на те, який конкретний пункт посадової інструкції та Правил трудового розпорядку порушила позивач. Судом першої інстанції не враховано, що на підставі службової записки від 20 квітня 2017 року, а також матеріалів службового розслідування від 28 квітня 2017 року про відсутність позивача на робочому місці 18 квітня 2017 року з 15.00 до 17.00 години та не проведення занять хореографічного гуртка ОСОБА_4 оголошено догану.

В зазначених документах наведені порушення трудової дисципліни, які були допущені позивачем стосовно скасування занять з власної ініціативи без погодження з адміністрацією та відсутність на робочому місці 18 квітня 2017 року. Поза увагою суду залишилося й пояснення ОСОБА_4 в яких вона підтвердила факт своєї відсутності на робочому місці 18 квітня 2017 року.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи, які обґрунтовано врахував суд першої інстанції. Також, висновок апеляційного суду про те, що чинним законодавством не встановлено, що у наказі про накладення дисциплінарного стягнення мають бути детально викладені обставини допушених порушень суперечить практиці Верховного Суду України.

22 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди установили, що ОСОБА_4 з 04 січня 2011 року працює у Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва на посаді керівника хореографічного гуртка.

Протоколом № 9 загальних зборів Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва від 16 травня 2013 року затверджені Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва.

Обов'язки керівника гуртка Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва визначені посадовою інструкцією, затвердженою 27 серпня 2013 року директором Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва.

Позивач була ознайомлено з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та Посадовою інструкцією керівника гуртка.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Суди установили, що згідно службової записки від 20 квітня 2017 року ОСОБА_4 18 квітня 2017 року була відсутня на робочому місці з 15.00 до 17.00 години та не проводила заняття хореографічного гуртка «Хабібі», яке мало проводитись за розкладом.

На підставі поданої службової записки директором Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєвабуло видано наказ № 69 від 20 квітня 2017 року про проведення службового розслідування.

Згідно доповідної записки по факту проведення службового розслідування від 28 квітня 2017 року, було встановлено, що ОСОБА_4 самовільно, без узгодження своїх дій з адміністрацією Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва, 18 квітня 2017 року скасувала заняття хореографічного гуртка «Хабібі» та була відсутня на робочому місці.

В письмових поясненнях з приводу виявлених порушень, ОСОБА_4 підтвердила факт відсутності на робочому місці 18 квітня 2017 року, посилаючись на хворобу у зв'язку з погодними умовами, дозволила дітям, які відвідують гурток пропустити заняття.

Наказом № 81 від 03 травня 2017 року ОСОБА_4 за порушення пунктів 2.2 Посадової інструкції керівника гуртка Будинку творчості дітей та юнацтва та пункту 68 а) Правил внутрішнього трудового розпорядку оголошено догану.

Підставою для оголошення догани ОСОБА_4 стало порушення пункту 2.2 Посадової інструкції керівника гуртка Будинку творчості дітей та юнацтва та пункту 68 а) Правил внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до яких, керівник гуртка повинен виконувати внутрішні правила розкладу праці та забороняється змінювати на свій розсуд розклад занять і графіки роботи.

Так, відповідно до пунктів 1.5, 2.2 Посадової інструкції, керівник гуртка в своїй роботі керується, у тому числі Правилами внутрішнього трудового розпорядку та виконує внутрішні правила розкладу праці.

Пунктом 68 а) Правил внутрішнього трудового розпорядку педагогічним працівникам забороняється змінювати на свій розсуд розклад заняття і графіки роботи.

Суд апеляційної інстанції під час дослідження обставин справи надав належну оцінку наказу № 81 від 03 травня 2017 року та вірно погодився із висновками суду першої інстанції про те, що дії позивача щодо скасування занять 18 квітня 2017 року без погодження із адміністрацією Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва через складні погодні умови та хворобу позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи.

Установлено, що позивач не зверталась до медичного закладу 18 квітня 2017 року з приводу хвороби, а телефонограма управління освіти Миколаївської міської ради про призупинення навчального процесу надійшла до закладу лише 21 квітня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що скасування занять з власної ініціативи без погодження з адміністрацією та відсутність на робочому місці 18 квітня 2017 року є порушенням трудової дисципліни, тому наказ директора Будинку творчості дітей та юнацтва Ленінського району м. Миколаєва від 03 травня 2017 року № 81 про оголошення догани ОСОБА_4 прийнято роботодавцем у відповідності до вимог закону.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що застосування догани вимагає від роботодавця дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством, а факт порушення позивачем трудової дисципліни підтверджено наданими суду доказами.

Доводи касаційної скарги, про те, що в оскаржуваному наказі не зазначено в чому полягає порушення трудової дисципліни спростовуються змістом вказаного наказу, в якому зазначено, що при проведенні службового розслідування було встановлено порушення позивачем трудової дисципліни, зокрема порушення пункту 2.2 Посадової інструкції керівника гуртка Будинку творчості дітей та юнацтва та пункту 68 а) Правил внутрішнього трудового розпорядку оголошено догану.

Посилання заявника на ухвалу Верховного Суду України від 19 травня 2010 року у справі № 6-4103св08 є безпідставним, оскільки вказана ухвала була прийнята касаційним судом не в порядку перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення апеляційного суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального права і зводяться до переоцінки судом доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С.Ю.Мартєв