Провадження № 2/127/3968/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

30 жовтня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою № 16 в будинку № 33 по просп. Юності в м. Вінниці та зняти її з реєстрації. Позов мотивований тим, що позивач є власником вказаної квартири. Крім позивача в квартирі також зареєстрована ОСОБА_3, однак у ній не проживає з 2010 року, своїх речей в ньому не зберігає, участі в його утриманні та сплаті комунальних платежів не несе. Всі обов'язки по утриманню даного житла позивач несе самостійно. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном. Вищевикладене стало підставою звернення позивача до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явилась про причини неявки до суду не повідомила, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 Знає, що ОСОБА_3 є невісткою позивача. Після смерті свого чоловіка-сина позивача виїхала в Росію. ОСОБА_3 декілька разів приїздила, однак свідок вже більше двох років відповідача не бачила.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що є сусідом позивачки, та що остання проживає одна. Останніх чотири роки ОСОБА_3 не бачив.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 (на 28, 29 а.с.).

Крім позивача в даній квартирі також зареєстрована ОСОБА_3 (на 6, 13 а.с.).

Згідно акта МКП «ЖЕК № 7» від 01.06.2018 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 однак у ній не проживає з 2010 року (на 7 а.с.).

Поясненнями позивача та показами свідків підтверджуються ті обставини, що відповідач не проживає в спірному будинку більше двох років. Відповідач договору найму в порядку, визначеному ст. 61 ЖК УРСР, не укладала, будь-яких витрат по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несе. Разом з тим її реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають житловим, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України щодо права особи вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю.

Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України,ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідач не проживає у будинку який належить позивачеві більше шести місяців, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобовязувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення 704,80 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 279, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право користування , квартирою № 16 в будинку № 33 по просп. Юності в м. Вінниці.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зняття з реєстрації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 704,80 грн (сімсот чотири гривні) 80 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 30.10.2018 року

Позивач ОСОБА_1, адреса: м. Вінниця, просп. Юності, 33/16, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, адреса: м. Вінниця, просп. Юності, 33/16.

Суддя: