Справа №: 398/20/18
провадження №: 2-н/398/21/18
УХВАЛА

"16" січня 2018 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу, у які просить стягнути з фізичної особи-підприємця на її користь 4800 грн. заборгованість із заробітної плати за період з грудня 2016 року по січень 2017 року і також середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 1 лютого 2017 року по дату ухвалення судового рішення включно, виходячи з розміру середньомісячного заробітку у 114 грн. 28 коп., що на дату звернення до суду складає 26170 грн. 12 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначений виключений перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема відповідно до п.1 ч.1 цієї судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Заявлені у заяві ОСОБА_1 вимоги відповідно до їх формулювання у прохальній частині заяви не охоплюються нормою п.1 ч. 1 ст. 161 ЦПК, оскільки заявник не ставить питання про виплату саме нарахованої заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку. Тобто для розгляду спору у порядку наказного провадження заборгованість із заробітної плати та середнього заробітку має бути нарахована роботодавцем, але не виплачена, і стягнути за судовим наказом можна лише нараховану роботодавцем заборгованість. Натомість заявник ОСОБА_1 самостійно розрахувала розмір заборгованості. Тому такі вимоги не можуть бути розглянуті у наказному провадженні.

Недотримання зазначених вимог ст. 161 ЦПК відповідно до п.3 ч. 1 ст. 161 ЦПК є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Окрім цього, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. А саме, заявником не додано доказів чи була нарахована фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 заробітна плата і середній заробіток працівнику ОСОБА_1 Натомість заявник ОСОБА_1 самостійно розрахувала розмір заборгованості. Отже, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 260 ЦПК України,суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті наказного провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1 ст. 1655 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Розяснити заявнику, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій ст.161 ЦПК України, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Орловський В.В.