РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/336/17
Провадження № 2/327/9/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2018 року смт. Розівка
Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Завіновської А.П.,
при секретарі судового засідання - Пригінській О.В.
за відсутністю учасників справи, та у зв'язку з цим нефіксування технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
20.10.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до ОСОБА_1, в обґрунтування якого зазначав наступне.
14.05.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви, уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік (відсотки в подальшому змінювались згідно до умов кредитування), на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит, водночас відповідач порушила умови Договору і має прострочену заборгованість станом на 14.09.2017 року в сумі 13 089, 52 грн., яка склалась із заборгованості за кредитом - 3 374, 85 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 5 289, 50 грн., заборгованості за пенею - 3 563,76 грн., штрафу (фіксованої частини) - 250, 00 грн. та штрафу (процентної складової) - 611, 41 грн. Відповідач в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом.
З огляду на вказане, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат у розмірі 1 600 грн. 00 коп. (сплаченого судового збору).
Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 28.11.2017 року у даній цивільній справі було відкрито провадження.
15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року.
Відповідно до п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності до цього правових підстав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася без повідомлення (поважних) причин, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, відзив або клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не подавала.
За письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, які беруть участь у справі.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до частин 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
14.05.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви уклали Договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 400 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік (відсотки в подальшому змінювались згідно до умов кредитування), на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
При цьому, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між нею та Банком договір, що підтверджується його підписом у цій заяві (а.с. 10).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд приходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 14.05.2008 року, який по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Нормами статті 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов'язання, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5, п 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов), позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплаті винагороди Банку (а.с. 21 зворотна сторона).
Виходячи зі змісту пункту 1.1.3.2.4 Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови (а.с. 15).
Пунктом 1.1.5.25 Умов передбачено застосування пені за несвоєчасну сплату кожного грошового зобов'язання, передбаченого Договором та Умовами, у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення (а.с. 17 зворотна сторона).
При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором, позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (пункт 2.1.1.7.6 Умов) (а.с. 11, 21 зворотна сторона).
Позичальниця ОСОБА_1 користувалася коштами, разом з цим, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-9).
Таким чином, ОСОБА_1 станом на 14.09.2017 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 13 089, 52 грн., яка склалась із заборгованості за кредитом - 3 374, 85 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 5 289, 50 грн., заборгованості за пенею - 3 563,76 грн., штрафу (фіксована частина) - 250, 00 грн., штрафу (процентна складова) - 611, 41 грн.
Водночас суд доходить до висновку про відсутність підстав для стягнення штрафів: 250 гривень (фіксована частина) та 611, 41 гривень (процентна складова), виходячи з наступного.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Пунктом 1.1.5.25 Умов передбачено застосування пені за несвоєчасну сплату кожного грошового зобов'язання, передбаченого Договором та Умовами, у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення (а.с. 17 зворотна сторона).
У той самий час, зазначеним Договором передбачена сплата штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, а саме порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому Договором (пункт 2.1.1.7.6 Умов) (а.с. 11, 21 зворотна сторона).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15).
В даному випадку пеня і два види штрафу, нараховані в один і той же період, тобто є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення штрафу (фіксована частина) в розмірі 250, 00 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 611, 41 грн., не підлягають задоволенню, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню відповідно до пункту 1.1.5.25 Умов.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором станом на 14.09.2017 року в сумі 12 228, 11 грн., де 3 374, 85 грн. - заборгованість по кредиту, 5 289, 50 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 3 563, 76 грн. - заборгованість за пенею.
В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_1 в сумі виходячи з розрахунку: (12 228, 11 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 1 600 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору) / 13 089, 52 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 494, 70 грн.
Керуючись ст. ст. 549, 610-612, 625, 629, 634, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року), Перехідними положеннями до ЦПК України, суд
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, - Розівським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, - Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Завіновська