ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року

м.Суми

Справа №577/758/18

Номер провадження 22-ц/788/1619/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3;

представник відповідача - ОСОБА_4,

третя особа - Конотопський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2018 року, ухваленого у складі судді Кравченка В.О. у м.Конотопі,

в с т а н о в и в:

22.02.2018 року звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3, який її представник за довіреністю ОСОБА_2 остаточно уточнив 11.07.2018 року, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.07.2015 року по 11.12.2017 року включно, в сумі 3 655, 26 грн, а також судові витрати.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 08.10.2005 року по 01.09.2009 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2009 року у справі №2-1700/09 з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, починаючи стягнення з 01.07.2009 року. На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби. З липня 2015 року відповідач став сплачувати аліменти не в повному обсязі, а в сумі яку сам собі самостійно визначив, а тому, станом на 01.01.2018 року, за період з 01.07.2015 року по 11.12.2018 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12 849,08 грн. Крім того, з відповідача на її користь підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів, яка за період з 01.07.2015 року по 11.12.2017 року становить 3 655,26 грн, з яких:

- за липень 2015 року - 653,68 грн х 1% х 31 день = 202,64 грн;

- за серпень 2015 року - 153,68грн х 1% х 31 день = 47,64 грн;

- за вересень 2015 року - 153,68 грн х 1% х 30 днів = 46,10 грн;

- за жовтень 2015 року - 174,98 грн х 1% х 31 день = 54,24 грн;

- за листопад 2015 року - 174,98 грн х 1% х 30 днів = 52,49 грн;

- за грудень 2015 року - 215,13 грн х 1% х 31 день = 66,69 грн;

Всього за липень - грудень 2015 року неустойка (пеня) складає 469,80 грн.

- за січень 2016 року - 215,13 грн х 1% х 31 день = 66,69 грн;

- за лютий 2016 року - 215,13 грн х 1% х 29 днів = 62,39 грн;

- за березень 2016 року - 215,13 грн х 1% х 31 день = 66,69 грн;

- за квітень 2016 року - 243,41 грн х 1% х 30 днів = 73,02 грн;

- за травень 2016 року - 243,41 грн х 1% х 31 день = 75,46 грн;

- за червень 2016 року - 299,27 грн х 1% х 30 днів = 89,78 грн;

- за липень 2016 року - 299,27 грн х 1% х 31 день = 92,77 грн;

- за серпень 2016 року - 299,27 грн х 1% х 31 день = 92,77 грн;

- за вересень 2016 року - 338,04 грн х 1% х 30 днів = 101,41 грн;

- за жовтень 2016 року - 338,04 грн х 1% х 31 день = 104,79 грн;

- за листопад 2016 року - 338,04 грн х 1% х 30 днів = 101,41 грн;

- за грудень 2016 року - 381,91 грн х 1% х 31 день = 118,39 грн;

Всього за січень - грудень 2016 року неустойка (пеня) складає 1 045,57 грн.

- за січень 2017 року - 381,91 грн х 1% х 31 день = 118,39 грн;

- за лютий 2017 року - 381,91 грн х 1% х 28 днів = 106,93 грн;

- за березень 2017 року - 466,81 грн х 1% х 31 день = 144,71грн;

- за квітень 2017 року - 466,81 грн х 1% х 30 днів = 140,04 грн;

- за травень 2017 року - 466,81 грн х 1% х 31 день = 144,71 грн;

- за червень 2017 року - 466,81 грн х 1% х 30 днів = 140,04 грн;

- за липень 2017 року - 625,25 грн х 1% х 31 день = 193,83 грн;

- за серпень 2017 року - 625,25 грн х 1% х 31 день = 193,83 грн;

- за вересень 2017 року - 723,65 грн х 1% х 30 днів = 217,10 грн;

- за жовтень 2017 року - 723,65 грн х 1% х 31 день = 224,33 грн;

- за листопад 2017 року - 1223,65 грн х 1% х 30 днів = 367,10 грн;

- за грудень 2017 року - 1344,39 грн х 1% х 11 днів = 147,88 грн;

Всього за січень - грудень 2017 року неустойка (пеня) складає 2 138,89 грн.

Загальна сума неустойки (пені) за період з липня 2015 року по 11 грудня 2017 року включно, складає 3 655, 26 грн (469,80 грн + 1 045,57 грн + 2 138,89 грн ), яку позивач просила стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) в розмірі 3 655,26 грн, яка виникла внаслідок прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.07.2015 року по 11.12.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції взагалі не було взято до уваги, що саме зі згоди позивача, враховуючи потреби та інтереси сина він, як батько, у період, в якому існувала заборгованість зі сплати аліментів, купував для сина предмети одягу та інше майно, необхідне для повноцінного всебічного розвитку дитини. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції з приводу того, що придбання подарунків для сина, вартість яких, на його думку, необхідно враховувати до аліментів, не заслуговує на увагу, оскільки подарунки було зроблено без погодження з позивачем, якому й надано право визначати, на які саме речі, продукти харчування тощо, необхідно витрачати аліменти для належного утримання та розвитку дитини, оскільки позивач особисто не брала участь у судових засіданнях, а тому, висновок суду з даного приводу є лише суб'єктивним твердженням. Крім того, при ухваленні оскаржуваного рішення, судом не було враховано, що з грудня 2017 року і по даний час син проживає разом з ним, і він самостійно, без допомоги позивача його утримує.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11.09.2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила, надіславши відзив на апеляційну скаргу, у якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2018 року - залишити без змін. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, висновки такими, що відповідають обставинам справи, а при ухвалені рішення судом було вірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що факт ухиляння відповідача від сплати аліментів протягом 2015 - 2017 років підтверджується його особистими поясненнями до Конотопського відділу ДВС, де він стверджував, що не працює та не має майна, хоча матеріалами справи стверджується, зокрема довідкою Державної прикордонної служби України, наявною у матеріалах справи, про те, що у спірний період відповідач неодноразово виїздив на заробітки до Російської Федерації та Польщі і, таким чином мав кошти для повного виконання зобов'язань зі сплати аліментів. Крім того, після закінчення виплати допомоги по безробіттю (червень 2015 року) відмовився сплачувати будь - які кошти на утримання дитини, мотивуючи це тим, що не працює. Кошти у розмірі 500,00 грн щомісячно сплачувала його мати, після того, як вона (позивач) повідомила, що звернеться до органів прокуратури для притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за ухиляння від сплати аліментів. Крім того, відповідач не придбав жодної одиниці одягу чи взуття для дитини та жодного разу не сплатив за гуртки сина та його додаткові заняття з англійської мови. Також вказує, що саме з 12.12.2017 року син вимушено проживає з відповідачем, оскільки останній скористався її відсутністю та маніпулюючи малолітньою свідомістю дитини, самовільно відібрав сина. Відібравши дитину, колишній чоловік має на меті єдину ціль - не сплачувати заборгованість зі сплати аліментів. З початку цього року і до цього часу відповідач ніде не працює. Веде паразитичний спосіб життя, перебуваючи на утриманні своєї 72 - річної матері і, відповідно, ніякого бюджету на утримання сина не має. Крім того, зазначає, що на даний час Конотопським міськрайонним судом Сумської області розглядається справа № 577/974/18 за її позовом до ОСОБА_3 про відібрання дитини та повернення за попереднім місцем проживання.

Третя особа Конотопський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області надіслав лист, у якому повідомив, що на виконанні в ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Станом на вересень 2018 року ОСОБА_3 сплачує аліменти не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 24 277,07 грн. Просив суд вирішити справу на власний розсуд у відповідності до вимог чинного законодавства

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих з нього на користь позивача рішенням суду на утримання малолітнього сина, тому наявні підстави для застосування положень ст.196 СК України, при цьому погодився з розрахунком заборгованості позивача, яка обрахувала пеню наступним чином: заборгованість по аліментам на місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Проте, повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що з 08.10.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01.09.2009 року, про що Відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зроблено актовий запис №188 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2009 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, починаючи з 01.07.2009 року (а.с.9).

На виконанні в Конотопському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1700, виданого 10.07.2009 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області. Боржник ОСОБА_3 не виконує належним чином дане рішення, сплачує аліменти не у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на вересень 2018 року складає 24 277,07 грн (а.с. 10, 11,12, 47, 48, 90).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів з липня 2015 року по 11 грудня 2017 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 13.11.2017 року № 39425/02-53/, наданого державним виконавцем Конотопського міськрайонному відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області, заборгованість ОСОБА_3 станом на 01.11.2017 року становить 10 281,04 грн (а.с.11).

А з розрахунку від 04.01.2018 року №334/13.6-39/ вбачається, що станом на 01.01.2018 року, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-1700 від 10.07.2009 року, виданому Конотопським міськрайонним судом Сумської області становить 12 849,04 грн. (а.с. 12).

Станом на вересень 2018 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 24 277,07 грн (а.с.90).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України, у редакції, чинній до 08.07.2017 року, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України, у редакції, що була чинна до 08.07.2017 року, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за липень - грудень 2015 року, у яких наявна заборгованість зі сплати аліментів неустойка (пеня) складає 469,80 грн., за січень - грудень 2016 року - 1 045,57 грн та за січень - червень 2017 року неустойка (пеня) складає 794,82 грн, а разом 2 310,19 грн.

Що стосується розміру неустойки з липня по 11.12.2017 року, то слід зазначити наступне.

25.04.2018 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову в справі №572/1762/15-ц, в якій вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі 6-94цс15, відповідно до якої було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі, та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в новій редакції ч. 1 ст. 196 СК України, яка діє з 08 липня 2017 року, згідно положень якої, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, при розрахунку пені за прострочення сплати боржником аліментів за липень - грудень 2017 року застосуванню підлягають положення нової редакції ч. 1 ст. 196 СК України.

Враховуючи, що сплата аліментів не обмежена конкретної датою відповідного місяця, тобто боржник мав право сплатити аліменти за липень з 1 по 31 число місяця, а тому:

розмір пені за липень місяць 2017 року за час прострочення сплати аліментів з 01.08.2017 року по 11.12.2017 року становить:

за липень 2017 року: 625,25 х 1% х 133 дні = 831,58 грн (період з 01.08.2017 року, початку виникнення заборгованості до 11.12.2017 року, день, до якого заявлена позовна вимога);

за серпень 2017 року за час прострочення сплати аліментів з 01.09.2017 року по 11.12.2017року: 625,25 грн х 1% х 102 дні = 637,75 грн;

за вересень 2017 року за час прострочення сплати аліментів з 01.10.2017 року по 11.12.2017року: 723,65 грн х 1% х 72 дні = 521,02 грн;

за жовтень 2017 року за час прострочення сплати аліментів з 01.11.2017 року по 11.12.2017року: 723,65 грн х 1% х 41 день = 296,69 грн;

за листопад 2017 року за час прострочення сплати аліментів з 01.12.2017 року по 11.12.2017року: 1 223,65 грн х 1% х 11 днів = 134,60 грн.

за грудень 2017 року за час прострочення сплати аліментів за 11 днів: 1 344,39 грн х 1% х 31 день = 416,76 грн; 416,76 грн : 31 день = 13,44 грн; 13,44 х 11 днів = 147,84 грн

Всього, за період з липня 2017 року по 11 грудня 2017 року неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів становить 2569,48 грн.

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 4 879,67 грн. (2 310,19 грн (за період з липня 2015 року по червень 2017 року) + 2 569,48 грн (за період з липня 2017 по грудень 2017 року)), що не перевищує 100% загальної заборгованості по сплаті аліментів.

Оскільки позивачем не оскаржується розмір пені визначений місцевим судом в сумі 3655,26 грн, яка є розрахунковою величиною та обраховується відповідно до порядку визначеного нормою матеріального закону діючого на час виникнення спірних правовідносин, а доводи апеляційної скарги зводяться до правової переоцінки обставин вірно встановлених судом першої інстанції щодо правомірності стягнення з відповідача неустойки (пені) у зв'язку із простроченням сплати аліментів з його вини, колегія суддів вважає, що обґрунтування апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик