У Х В А Л А

іменем України

Справа № 127/20060/18

Провадження № 2/126/1090/2018

"24" жовтня 2018 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Губко В. І.

ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

13.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним цивільним позовом до ОСОБА_2 у Вінницький міський суд Вінницької області.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2018 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Бершадського районного суду Вінницької області з тих підстав, що позивачем при подачі позову були порушені правила підсудності оскільки згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 21.08.2018 року, відповідач - ОСОБА_2 не зареєстрований у м. Вінниці. Вимоги про стягнення штрафних санкцій за аліментами є акцесорними (взаємозалежними) та основним зобов'язанням в даному випадку виступають саме аліменти.

Вирішуючи питання про прийняття справи до свого провадження враховую наступне:

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом… Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України (ч.ч.1, 3 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру суддів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, який не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З метою встановлення місця реєстрації відповідача Бершадським районним судом було надіслано запит до Відділу адресно-довідкової служби УДМС України у Вінницькій області, згідно довідки якого ОСОБА_2 08.04.2009 року змінив прізвище на "Пастушин" та зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вибором позивача можуть предявлятися за зареєстрованим місцем його проживання чи перебування позивача.

ОСОБА_1, реалізуючи своє законне, таке, що не підлягає делегуванню, закріплене ст.ст.27-28 ЦПК України право альтернативного вибору суду, до підсудності якого належить її позов, звернулася до Вінницького міського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладені обставини та зазначені правові норми, а також відсутність визначених ст. 31 ЦПК України підстав для прийняття позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у провадження Бершадського районного суду, вважаю за необхідне передати дану справу до Вінницького міського суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого вона належить.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, передати за підсудністю на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області, що розташований за адресою: вул.Грушевського, 17, м. Вінниця, Вінницька область.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Повний текст ухвали суду складено 24102018 року.

Суддя В. І. Губко