ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1807/18
Провадження №2/477/818/18
23 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням,
02 серпня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №10 в будинку № 11 по вул. Миру в смт. Первомайське Вітовського району Миколаївської області, посилаючись на те, що відповідач у вказаному житловому будинку, який належить їй на праві власності, не проживає більше року і втратив право користування ним.
Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, виклик до суду здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно договору купівлі-продажу від 15 грудня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №1602, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.3).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 грудня 2015 року №49915730, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.4).
Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області 28 серпня 2018 року та довідки виконавчого комітету Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 11 липня 2018 року №2470 відповідач ОСОБА_3, який є колишнім власником квартири, зареєстрований в зазначеній квартирі з 29 листопада 2013 року по теперішній час (а.с.5,14).
В спірній квартирі відповідач не проживає більше двох років, не користується даним житловим приміщенням, що обєктивно підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 22 жовтня 2018 року та довідкою виконкому Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року №4005 (а.с.26, 27).
Cпірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сімї власника.
Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина.
Однак, у відповідності до приписів статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.
Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сімї власника.
Згідно приписів статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми).
Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Ураховуючи викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача в спірній квартирі більше одного року без поважних причин і приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 704,80 грн.
Відповідно до статей 319, 391, 405 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №10 (десять) в будинку №11 (одинадцять) по вул. Миру в смт. Первомайське Вітовського району Миколаївської області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_2, зареєстрована за місцем проживання: 57232, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

відповідач ОСОБА_3, зареєстрований: 57232, АДРЕСА_3, фактичне місце проживання не відоме.

Повний текст рішення складено та підписано 26 жовтня 2018 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО