Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2383/18
Провадження №: 2/332/1210/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Фурдак В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати.

ВСТАНОВИВ

31.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати. Позовна заява мотивована тим, що з 02.07.2008 року по 31.05.2012 року позивач працював у відокремленому структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» державного підприємства «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». При звільненні підприємство було зобов'язане виплатити йому компенсацію за невикористані 202 доби домашнього відпочинку як надурочної роботи в подвійному розмірі від годинної ставки.

З урахуванням того, що годинна ставка складала 15,87 грн, підприємство мало виплатити йому за 1616 годин 51291,84 грн. Із копії особового рахунку Позивача за квітень 2012 року вбачається, що компенсація за невикористаний час домашнього відпочинку була нарахована йому за кодом 308, як компенсація за невикористані відпустки із розподілом на два періоди: 67 днів - 9100,61 грн.; 67 днів - 9100,61 грн.; 68 днів - 9236,44 грн., що разом складає 27437,66 грн.

Тобто на теперішній час Позивачу залишається не нарахованою та не виплаченою заробітна плата у сумі 23854,18 грн. (51291,84 грн. - 27437,66 грн.).

Такі дії щодо виплати заробітної плати за невикористані дні домашнього відпочинку позивач вважає незаконними, оскільки цей час згідно із нормами чинного законодавства має бути оплачено у порядку, передбаченому для оплати надурочної роботи.

На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати за 202 діб невикористаного часу домашнього відпочинку у сумі 23854,18 грн та відшкодувати судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник просять задовольнити позовні вимоги з підстав указаних в позові.

Представник відповідача проти позову заперечує з тих підстав , що Наказ №40-Ц є локальним нормативним документом корпоративного характеру, положення пункту 11.8 якого суперечить чинному законодавству України. За своєю юридичною силою Кодекс законів про працю України має пріоритет над підзаконним актом - наказом № 40-Ц, а відтак, застосування положень наказу №40-Ц щодо правовідносин, що врегульовані діючим трудовим законодавством України, є безпідставним. Невикористаний час відпочинку позивача, 202 доби, не можна зараховувати і оплачувати як надурочну роботу.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справ, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.07.2008 року по 31.05.2012 року позивач працював у відокремленому структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» державного підприємства «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з режимом роботи, який передбачав потурний облік робочого часу та відповідно надання оплачуваного часу домашнього відпочинку.

При звільненні позивача ВСП «Вагонне депо Запоріжжя - Ліве» ДП «Придніпровська залізниця» було виплачено йому 27437,66 грн. за 202 доби загального часу домашнього відпочинку, який не був ним використаний. При цьому вказана сума грошових коштів була розрахована у порядку передбаченому для виплати компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України, яке затверджено Постановою КМУ від 29.02.1996 року № 262 Укрзалізниця здійснює заходи, спрямовані на створення безпечних умов праці, соціальний захист працівників залізничного транспорту, впровадження єдиної системи оплати їх праці, поліпшення житлових і культурно-побутових умов.

Згідно з п. 6 цього Положення Укрзалізниця в межах своєї компетенції видає накази, обов'язкові для виконання залізницями та підприємствами, які входять до сфери управління Укрзалізниці, організує та контролює їх виконання.

Статтею 43 Конституції України встановлює право кожного на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У відповідності до приписів ст. 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод: колективних договорів; трудових договорів.

Згідно із п. 4.1 Колективного договору Державного підприємства «Придніпровська залізниця» режим праці і відпочинку в структурних підрозділах регламентується «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» та «Особливостями регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту і метрополітенів, пов'язаних із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговування пасажирів», введених в дію наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 10.03.1994 року № 40-Ц.

Згідно з п. 1.1 Наказу 40-Ц особливості регулювання робочого часу враховують специфіку організації праці і регулюють робочий час і час відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту і не змінюють встановлених законодавством загальних і спеціальних гарантій і пільг.

Відповідно до ст. 61 Кодексу законів про працю України на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин.

Пунктами 1.3, 1.7. Наказу 40-Ц передбачено, що для працівників, постійна робота яких відбувається в дорозі при загальній тривалості поїздки в обидва кінці три доби і більше, може запроваджуватись підсумований облік робочого часу з періодом обліку потурно. При цьому норма робочих годин визначається множенням кількості робочих днів в періоді обліку за календарем цього року на тривалість робочого дня, визначеного для шестиденного робочого тижня з урахуванням скорочення робочого часу в передвихідні і передсвяткові дні.

Турою вважається час з моменту явки на роботу для поїздки до моменту явки на роботу для наступної поїздки після відпочинку у пункті постійної роботи.

Оскільки за виробничою необхідністю періодично робота Позивача відбувалась в дорозі тривалістю більш ніж три дні, такий робочий час обліковувався саме потурно.

Час відпочинку та порядок його надання при роботі потурно врегульовано пунктом 11.8 Наказу 40-Ц, яким передбачено порядок обчислення належного часу домашнього відпочинку та порядок оплати невикористаного вчасно часу домашнього відпочинку.

Так, у разі якщо протягом 1-2 наступних поїздок (тур) невикористана частина відпочинку за попередню поїздку (туру) не буде надана повністю, еквівалентна кількість робочих годин зараховується і оплачується як надурочна робота. Оплата роботи в надурочний час здійснюється у відповідності до положень ст. 106 КЗпП України, а саме: «За погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається».

Отже, у відповідності до вищенаведених норм чинного законодавства при звільненні позивачу мала бути виплачена заробітна плата за еквівалентну кількість робочих годин часу невикористаного домашнього відпочинку в подвійному розмірі годинної ставки.

Відповідно до витягів зі штатного розкладу робітників вагонного депо Запоріжжя-Ліве ДП «Придніпровська залізниця» з 01.05.2012 року тарифний оклад позивача - механіка вагона транспортера зчленованого типу складав 2647,00 грн. Згідно із графіком роботи працівників депо та із листом Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік» № 8515/0/14- 11/13 від 23.08.2011 року норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні у 2012 році становила 2001 годину.

В 2012 році середньомісячна норма робочого часу склала 166,8 годин (2001 / 12).

Виходячи з наведеного годинна ставка складала 15,87 грн. (2647,00 грн. /166,8 годин). Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПД «Запоріжжя-Ліве» встановлено 8-ми годинний робочий день при роботі із п'ятиденним робочим тижнем та 12-ти годинний робочий день для працівників, які працюють змінами.

Оскільки позивач працював за 8-ми годинним графіком роботи, еквівалентна кількість робочих годин за час невикористаного відпочинку складає 1616 (8 годин х 202 доби). При цьому сума заробітної плати за час невикористаного відпочинку, як надурочної роботи мала складати 51291,84 грн. (1616 годин х 15,87 грн. = 25645,92 грн. * 2). Із копії особового рахунку позивача за квітень 2012 року вбачається, що компенсація за невикористаний час домашнього відпочинку була нарахована йому за кодом 308, як компенсація за відпустки із розподілом на два періоди: 67 днів - 9100,61 грн.; 67 днів - 9100,61 грн.; 68 днів - 9236,44 грн., що разом складає 27437,66 грн.

Тобто на теперішній час позивачу залишається не нарахованою та не виплаченою заробітна плата у сумі 23854,18 грн. (51291,84 грн. - 27437,66 гри.), яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст.. 137, 141, 258, 259,263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати -задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 заборгованість з виплати заробітної плати за 202 доби невикористаного часу домашнього відпочинку у сумі 23854 грн. 18 коп. без урахування податків та зборів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко