Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2848/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, третя особа: державний ноатіус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, третя особа: державний ноатіус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.2010 р. померла мати позивача, ОСОБА_4. Батько позивача, ОСОБА_5, помер ще 18.05.2009 р.

Померла мати позивача залишила заповіт на її користь, який 29.04.2004 року було посвідчено секретарем виконавчого комітету Сасівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №40 .

До складу спадкового майна входить тільки земельна ділянка загальною площею 3,15 га (2,48 га + 0,67 га) на території Сасівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За прийняттям спадщини позивач зверталася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, однак отримала роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку.

Відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для оформлення права власності на спадщину у нотаріальному порядку, у звязку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні: 28.06.2010 року померла мати позивача, ОСОБА_4 (а.с. 7,8,10). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 3,15 га (2,48 га + 0,67 га) на території Сасівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ЗК № 035947 (а.с. 14). За життя ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, яке 29.04.2004 року було посвідчено секретарем виконавчого комітету Сасівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №40, та відповідно до якого на випадок своєї смерті належну їй земельну ділянку заповіла своїй донці ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другої-четвертої статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1, за змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, прийняла спадщину, однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку (а.с.24).

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася на день смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач зобовязаний отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та ОСОБА_6 із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на земельні ділянки площами 2,48 га та 0,67 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сасівської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_6