21.09.2018 Справа № 756/5677/18
Номер справи 756/5677/18
Номер провадження 2/756/4007/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Хоменко І.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Дудко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації у складі відділу опіки, піклування та усиновлення при Службі у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в травні 2018 року звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказує, що з листопада 2013 року ОСОБА_4 залишила позивача з дітьми та не проживає по теперішній час за адресою реєстрації, а саме АДРЕСА_1. У грудні 2013 року сторони звернулися із спільною заявою до Оболонського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження шодо розірвання шлюбу. 30 січня 2014 року Оболонським районним судом м.Києва винесено судове рішення про розірвання шлюбу.

Позивач вказує, що з часу припинення між сторонами шлюбних відносин, відповідач не підтримує не тільки з позивачем, а головним чином з дітьми ніяких стосунків, не спілкується не тільки по телефону, але й по інтернету теж, не приймає участі у матеріальному забезпеченні, фізичному та духовному розвиткові синів. Така поведінка відповідача свідчить про її самоусунення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні, так як саме позивач забезпечує дітей всім необхідним для їх нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання та за додаткові курси, необхідні для розвитку дітей, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребують діти.

Позивач вказує, що між сторонами були підписані відповідні договори, які регулюють відносини між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, а також сплати необхідних аліментів на їх утримання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141,142, 150,151,164-166,171 СК України, позивач просить суд позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач з представником у судовому засіданні 14.09.2018 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судові засідання призначені на 18.07.2018 р., та 14.09.2018 р. не з'явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку, направила на адресу суду заяву про визнання позову та просила проводити розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №87 (а.с.19).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.08.2002 року, актовий запис №02) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.01.2007 року, актовий запис №78) (а.с.16а).

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.19).

Відповідно до наявного у матеріалах справи договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 23.12.2012 року вбачається, що місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька - ОСОБА_1, окрім того сторони у договірному порядку обумовили розмір, строки та порядок виплати аліментів на неповнолітніх дітей (а.с.17-18).

Матеріалами справи встановлено, що діти проживають та перебувають на повному утриманні батька, натомість відповідач самоусунулась від обов'язку піклуватися та утримувати синів.

З характеристики директора школи І-ІІІ ступенів №245 Оболонського району м.Києва вбачається, що під час навчання ОСОБА_6 та молодшого сина ОСОБА_5 батько приділяє належну увагу дітям, систематично відвідує батьківські збори, виділяє кошти на відвідування театрів та екскурсій для синів, тримає зв'язок з вчителями та класним керівником дітей (а.с.21).

З листа КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м.Києва від 20.03.2018 року №16-25 вбачається, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спостерігаються лікарем загальної практики сімейним лікарем КНП «ЦПМСД №1» Оболонського району. З 30.01.2014 року по теперішній час, під час відвідування лікарів центру на амбулаторному прийомі з дітьми завжди присутній батько ОСОБА_1 (а.с.22).

Відповідно до акту від 30.03.2018 року, складеного та підписаного сусідами: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_4 з листопада 2013 року жодного разу не відвідувала квартиру АДРЕСА_1, не бачила своїх дітей, не телефонувала та не запрошувала їх на побачення будь-яким чином (а.с.23).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 29.07.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, вбачається, що квартира облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, належні умови для проживання, навчання та виховання дітей (а.с.27).

Оболонською РДА в м.Києві суду надано висновок від 04.09.2018 року про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітнього сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, оскільки вона протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини.

При постановленні законного й справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції про права дитини, в ч.2 ст.6 в якій зазначено, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в ч.1 ст.19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини.

З урахуванням того, що відповідач визнала позовні вимоги та виходячи з інтересів дитини, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитини», ст.ст.6, 19 Конвенції про права дитини,ст. ст. 12, 19, 81, 206, 223, 258, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2018 року.

Суддя: