Єд.унік. № 243/7890/18
Провадження № 2/243/2779/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на правах спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1995 року, виданого Слов'янською міською радою народних депутатів. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач - ОСОБА_2.

Зазначає, що з лютого 2009 року відповідач у квартирі не проживає, його особисті речі у квартирі відсутні, телефонний та поштовий зв'язок позивач із ним не підтримує. У зв'язку із реєстрацією відповідача в квартирі у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме у сплаті додаткових коштів за житлово-комунальні послуги, які нараховуються за відповідача.

На підставі чого просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій наполягав на задоволення позовних вимог та просив слухати справу без його участі (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив слухати справу без його участі (а.с.17).

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до судового засідання не з'явились, надали заяви, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечували та просили розгляд справи провести без їхньої участі (а.с.6-7).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним

засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13, 41 Конституції України).

Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані в статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на правах спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 31.01.1995 року, виданого Слов'янською міською радою народних депутатів (а.с.11).

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 652 від 16.08.2018 року, виданої КП «ЖЕК № 1», за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно акту від 08.08.2018 року, складеного паспортистом КП «ЖЕК № 1» ОСОБА_5, бухгалтером КП «ЖЕК № 1» ОСОБА_6, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 не проживає з лютого 2009 року по теперішній час (а.с.10).

При вирішені даного спору суд керується положеннями глави 2 ЖК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно вимог ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до положення ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України, його відсутність не пов'язана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Аналізуючи встановлені обставини по справі і надані докази, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2, який у вказаній вище квартирі не проживає з лютого 2009 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позов судом задоволений повністю та позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 704 гривень 80 копійок (а.с.1), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 гривень 80 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 391, 396, 405 ЦК України, ст. ст. 61, 64, 65, 71,72 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 19, 81, 82, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в сумі 704 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду В.І. Старовецький