Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування», третя особа ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на свою користь суму страхової виплати у розмірі 50000,00 грн., та відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що 18 липня 2015 року мала місце дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля «Пежо» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «УАЗ» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4. На підставі постанови Бориспільської місцевої прокуратури Київської області від 10 червня 2016 року, кримінальне провадження №0000198 від 18 липня 2015 року щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрито у зв?язку з тим, що підозрюваний помер. 22 жовтня 2014 року, між ПрАТ «СК «Альфа страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оформленого як Поліс №АІ/3485016, об'єкт страхування - транспортний засіб марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_3.

Згідно звіту про оцінку автомобіля «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, складає 219418,00 грн..

Оскільки відповідальність власника транспортного засобу «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_3, під час здійснення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа страхування», 18 липня 2015 року та 07 серпня 2015 року позивачем було подані до відповідача заяви про виплату страхового відшкодування, до поданої заяви було долучено всі необхідні документи, що підтверджується переліком документів, які зазначені у додатку до поданої заяви, однак, відповідач відмовив у виплат страхового відшкодування листом від 27 липня 2016 року, як на підставу відмови, посилається на п. 4.1 Статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У встановлений законом строк, щодо виплати страхового відшкодування та або виплату позивачу не надано, тому позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх прав.

01 серпня 2017 року, Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення суми страхового відшкодування.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

10 січня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення ОСОБА_3 у якості третьої особи без самостійних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення суми страхового відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - Лукянчук А. В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. (а. с. 43-44).

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача - ОСОБА_7, представника відповідача Лукянчук А. В., оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Судом встановлено, що на підставі постанови Бориспільської місцевої прокуратури Київської області від 10 червня 2016 року, закрито кримінальне провадження №0000198 від 18 липня 2015 року щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку зі смертю підозрюваного (а.с.9-13)

Як встановлено у мотивувальній частині постанови: «Досудовим слідством встановлено, що 18 липня 2015 року, близько 4 години, водій ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «УАЗ 3163-034», реєстраційний номер НОМЕР_3, рухався по проїздній частині 3 км + 442 м автодороги «Бориспіль - Золотоноша»

Під час руху по заначеній проїздій частині ОСОБА_4, проявляючи злочинну недбалість, у порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot 308», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_9.».

Згідно до ст.22.1 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як убачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» та ОСОБА_3 укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АІ/3485016, строк дії якого з 22.10.2014 року по 21.10.2015 року включно. Об'єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль «УАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3. (а.с. 14)

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

11 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про настання страхового випадку, який мав місце 08 травня 2016 року за участю забезпеченого транспортного засобу - легкового автомобіля «Деу», номерний знак НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_10, та транспортного засобу «Кіа», державний реєстраційний номер НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_11. (а.с.30)

27 липня 2016 року (вих. №1295.609.15.02-0569.07) ПрАТ «СК «Альфа Страхування», у відповідь на заяву ОСОБА_1 про настання випадку та виплату страхового відшкодування від 11 вересня 2015 року, повідомило про відсутність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки дорожньо - транспортна пригода, що сталася 18.07.2015 року, не може бути визнана страховим випадком за Полісом №АІ/3485016, оскільки ОСОБА_4 керував забезпеченим транспортним засобом внаслідок незаконного заволодіння, тобто неправомірно.(а. с. 16)

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-ІУ.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого: - це шкода, пов'язана : з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.п. 1 п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Виходячи з правової позиції відповідача, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відмовило у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 на підставі пп.1.4 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ОСОБА_4 керував забезпеченим транспортним засобом внаслідок незаконного заволодіння, тобто неправомірно, а відтак дорожньо - транспортна пригода, що сталася 18.07.2015 року, не може вважатися страховим випадком.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Як визначено ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або

майну потерпілого.

Відповіднодо ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до 34.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, 18 вересня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Екліс» складено Звіт № 499 про оцінку автомобіля «Peugeot 308» держномер НОМЕР_1, яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Peugeot 308», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент проведеного дослідження складає 219418,00 грн.. (а.с.70-76)

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити що ОСОБА_4, під час дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 18 липня 2015 року за участю транспортних засобів - автомобіля «Пежо» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «УАЗ» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, керував транспортним засобом без відповідної правової підстави.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 правомірно пред'явлено вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення суми страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 18 липня 2015 року, при визначені розміру страхового відшкодування суд бере за основу дійсний розмір матеріальних збитків, який визначений на підставі Звіту № № 499 про оцінку автомобіля «Peugeot 308» держномер НОМЕР_1 від 18 вересня 2015 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Екліс», та складає 219418,00 грн.

Визначаючи розмір страхового відшкодування за страховим випадком, суд враховує розмір страхової суми, яка відповідно Полісу №АІ/3485016 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортів становить 50000,00 грн., розмір франшизи відповідно до Полісу становить 0,00 грн., таким чином, з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, сума страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн., в межах ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування», третя особа ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн..

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, присуджує стягнути з Моторно транспортного бюро України на користь ОСОБА_12 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн..

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 16, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 32, 33, 37, 39, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування», третя особа ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. 00 коп., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., а всього на загальну суму 50640,00 (п'ятдесят тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я