Справа № 308/1423/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 19 травня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Західне регіональне відділення АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2014 року, ухваленому в справі за вищевказаним позовом, позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №002-Р/002055 від 24.09.2008 в сумі 105 513,46 грн та судовий збір 1 055,13 грн.

22 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 19.05.2014 посилаючись на те, що судом при вирішенні питання про заочний розгляд справи не було досліджено всіх обставин справи. А саме, не враховано виконання судового наказу від 31.03.2010 по справі №2н-471/10 про стягнення за цим кредитним договором 23 040 грн із заробітної плати протягом 2014-2017 років. Разом з тим, відповідач не з?являлася в судові засідання з тих підстав, що не знала про час та місце розгляду справи, оскільки суд її не повідомляв належним чином.

Заявник та інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду даної заяви, а тому суд розглядає таку за їх відсутності, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.287 ЦПК України така неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів як у цілому, так і кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв?язок у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді проводилися неодноразові судові засідання на які відповідач не зявлялася 17.03.2014, 01.04.2014, 16.05.2014 та 19.05.2014.

Також суд розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення виходить з того, що відповідно до ст.288 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини, та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

На необхідність зясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що звязку з практикою скасування заочного рішення без зясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у заяві про перегляд заочного рішення заявником не наведено та не надано суду будь-яких доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, та могли б призвести до ухвалення протилежного за змістом рішення, про перегляд якого просить заявник.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для скасування судового рішення, тому заява про його перегляд підлягає залишенню без задоволення.

При цьому суд розяснює заявнику, що відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.260, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного від 19 травня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Західне регіональне відділення АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Розяснити заявнику про його право на апеляційне оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, передбаченому ст.ст.354-355 ЦПК України, а саме на рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з моменту постановлення ухвали безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3