ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Фастівська міська рада Київської області про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України, -
13.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України, посилаючись на те, що 12.08.2017 року близько 02:30 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуваючи на річці Унава у м. Фастові Київської області, проводили вилов раків сіткоснастевим знаряддям «Волок», при цьому виловили раків загальною кількістю 57 шт., чим порушили п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Своїми діями спричинили шкоду рибним запасам України на суму 1453,50 грн. Постановами Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2017 року та 05.10.2017 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідно, притянуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КупАП та накладено штраф у розмірі 340 грн., на кожного. Вказані постанови відповідачами не оскаржувалися та набрали законної сили. Завдані збитки відповідачами у добровільному порядку не відшкодовані.
У звязку з чим, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів шкоду, спричинену рибним запасам України в розмірі 1453,50 грн., а також судові витрати в сумі 1762 грн.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2018 року позовну заяву Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України залишено без руху.
22.08.2018 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.
В судове засіданні представник позивача не зявився, через електронну пошту суду надіслав заяву в якій справу просив розглянути в його відсутність з підстав викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з"явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надав.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з"явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надав.
В судове засідання представник третьої особи не з'явився, 26.09.2018 року через канцелярію суду подав клопотання в якому проти позову не заперечує, справу розглянути за наявними у справі документами.
У встановлений строк від відповідачів відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.
Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв'язку з нез'явленням в судове засідання без повідомлення причин неявки відповідачів та неподачею відзиву на позовну заяву, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, судом встановлено, що згідно Положення про Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агенства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м.Київ та Київській область, територію та акваторію водних об'єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.
Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Об'єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них.
12.08.2017 року близько 02:30 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуваючи на річці Унава у м. Фастові Київської області, проводили вилов раків сіткоснастевим знаряддям «Волок», при цьому виловили раків загальною кількістю 57 шт. Даний факт встановлено в постанові Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2017 року, де ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.10) та в постанові Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2017 року, де ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.14).
Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.
Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками.
Згідно розрахунку матеріальної шкоди Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, яким розмір шкоди заподіяної відповідачами визначено відповідно до Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» і становить 1453,50 грн.
Сторонами по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв»язку в чим суд вважає його достовірним.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Згідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
З наведеного вбачається, що природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Фастівської міської ради Київської області). Зазначені природні ресурси є власністю Українського народу.
На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, а саме Фастівській міській раді Київської області.
В судовому засіданні встановлено, що дії відповідачів щодо незаконного добування цінних видів водних біоресурсів, перебувають у причинному звязку із заподіянням шкоди.
Як встановлено в судовому засіданні, у добровільному порядку шкоду відповідачами не відшкодовано.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Небажання відповідачів надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачі незалежно від притягнення їх до адміністративної відповідальності зобов"язані відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду, а тому з відповідачів підлягає стягненню солідарно заподіяна шкода у розмірі 1453,50 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути солідарно судовий збір в розмірі 1762 грн.
Керуючись ст.4,12,13,76-82,258,259,263,265,268,280-284 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, ЗУ "Про тваринний світ", ЗУ "Про охорону навколишнього і природного середовища", ЗУ "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", суд
Позовну заяву Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Фастівська міська рада Київської області про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей