пр. № 4-с/759/131/18
ун. № 759/1852/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 рокуСвятошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Медвідчук В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві

скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2

про визнання дій не законними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві та просив визнати рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві по нарахуванню заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №759/1852/17 Святошинського районного суду м.Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що оформлене довідкою-перерахунком заборгованості по аліментам не законним та зобов'язати головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №759/1852/17 Святошинського районного суду м.Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно. але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 04 лютого 2017 р. по січень 2018 р. з урахуванням місця знаходження платника аліментів та відрахувань із заробітної плати (після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування вимог скарги вакуючи на те, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13 липня 2017 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно. але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом відкрито 10 жовтня 2017 р. В подальшому 18 травня 2018 р. виконавче провадження направлено для виконання за належністю до Новоушицького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області оскільки боржник проживає в АДРЕСА_1 При направленні виконавчого провадження державним виконавцем було складено довідку про нарахування заборгованості по сплаті аліментів з січня 2017 р. по січень 2018 р. відповідно до якої розмір складає 34187 грн. 50 коп. однак з вказаною довідкою скаржник погодитись не може оскільки вказана заборгованість нарахована з січня 2017 р., тоді як відповідно до рішення суду аліменти стягнуті з 04 лютого 2017 р. тому нарахування виконавцем 2323 грн. заборгованості за січень 2017 р. є безпідставним, крім того оскільки з квітня 2017 р. він - боржник проживає в АДРЕСА_1 а державним виконавцем заборгованість по сплаті аліментів нараховано виходячи з середньомісячної заробітної плати по м.Києву, що також не є вірним. Враховуючи наведене та посилаючись на ст.ст. 447-451 ЦПК України та ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» просив заявлені вимоги скарги задовольнити.

Заявник в судовому засіданні підтримав скаргу і просив її задовольнити посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Представник заінтересованої особи - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином , відзиву на скаргу до суду не направив, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 проти вимог скарги заперечувала вказуючи на те, що скаржнику було відомо про існування заборгованості та необхідності сплачувати аліменти.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, стягувача ОСОБА_2 вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13 липня 2017 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно. але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно постанови державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 10.10.2017 року було відкрите виконавче провадження № 54879127 про примусове виконання зазначеного рішення суду.

Головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маціборук В.О. складено довідку-перерахунок заборгованості по аліментам де вказано що станом на 01.02.2018 р. у ОСОБА_1 нарахована заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 34187 грн. 50 коп. за період з січня 2017 р. по січень 2018 р. включно.

Однак, при складанні даної довідку перерахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем не було враховано, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13 липня 2017 р. аліменти з ОСОБА_1 стягнуто з 04 лютого 2017 р., а тому врахування в вказаний розрахунок суми заборгованості за січень 2017 р. не є вірним і порушує права та інтереси боржника.

Як вбачається з паспорта ОСОБА_1 останній з 1997 р. зареєстрований в АДРЕСА_1, а відповідно до довідки №377 від 05.06.2018 р. з квітня 2017 р. фактично проживає в вказаному АДРЕСА_1. А тому нарахування державним виконавцем заборгованості з сплати аліментів виходячи з середнього заробітку встановленого по м.Києву не є вірним.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

На перевірку дотримання цього строку і при прийнятті скарг на рішення державного виконавця дано роз'яснення судам в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Встановлений ст.449 ч.1 п.1 ЦПК України 10-денний строк на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця відповідно до ст.120 ЦПК України є процесуальним і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин, що передбачено ст.ст.127 ч.1, 449 ч.2 ЦПК України .

Як вбачається з акту державного виконавця Гошовський О.І. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 12.06.2018 р. доказів про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження чи довідки про нарахування заборгованості суду не надано, тому у суду немає підстав вважати що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Згідно з ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст.ст.76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 449 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 про визнання дій не законними та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві по нарахуванню заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №759/1852/17 Святошинського районного суду м.Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що оформлене довідкою-перерахунком заборгованості по аліментам незаконним.

Зобов'язати головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №759/1852/17 Святошинського районного суду м.Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно. але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 04 лютого 2017 р. по січень 2018 р. з урахуванням місця знаходження платника аліментів та відрахувань із заробітної плати (після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.П'ятничук