Справа № 202/279/18
Провадження № 2-о/202/38/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Герасименко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Орган опіки та піклування в особі Управління праці та соціального захисту Індустріальної районної у м.Дніпрі ради про визнання особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про визнання особи недієздатною, відповідно до якої просить визнати її брата ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним; встановити над ОСОБА_4 опіку та призначити її опікуном.

Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом заявника ОСОБА_3, дівоче прізвище якої «Чайка». Прізвище заявник змінила внаслідок укладення шлюбу 19 вересня 1987 року. Згідно довідки ВТЕК серії ВТЭ-31 за № 065204 ОСОБА_4 визнано інвалідом 2 групи первинно. Причини інвалідності інвалідність дитинства безстроково. ОСОБА_4 разом з батьками постійно проживав за місцем реєстрації за адресою: м. Дніпро, вул. Бутова, 85. У 2017 році батьки заявника та ОСОБА_4 померли, внаслідок чого останній залишився проживати за вищевказаною адресою. В даний час ОСОБА_4 через інвалідність не може розуміти значення своїй дій та керувати ними. З метою забезпечення захисту прав і законних інтересів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявник ОСОБА_3 звернулась до суду для вирішення питання про визнання брата недієздатним та встановлення над ним опіки.

03 квітня 2018 року у справі призначено судово-медичну психіатричну експертизу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виконання якої доручено відділенню судово-психіатричних експертиз ЛПО ДКМКПНЦ.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, натомість спрямувала на адресу суду письмову заяву, в якій просить свою заяву про визнання особи недієздатною, задовольнити та розглянути справу у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту Індустріальної районної у м. Дніпрі ради в судове засідання не явився, натомість на адресу суду спрямовано клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом розглядуваної заяви є визнання повнолітньої особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною. Згідно ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється цивільно-процесуальним кодексом України. Справа про визнання громадянина недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених в ЦПК України. Так, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України). Заявник по справі ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно якого поставлено питання про визнання недієздатним (підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 та свідоцтвом про укладення шлюбу), а тому справа порушена правомірно, підстав для закриття не має.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3 щодо визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України підставами, у наслідок яких фізична особа може бути визнана судом недієздатною, зокрема необхідний хронічний, стійкий психічний розлад, при якому особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним від 28 березня 1972 року (зі змінами від 29 листопада 1974 року, від 24 квітня 1981 року, від 20 березня 1984 року, від 25 грудня 1992 року, від 25 травня 1998 року) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров'я, виписки з історії хвороби й інше документи, видані лікувально-профілактичними установами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, причина інвалідності інвалідність з дитинства встановлена безстроково. На виконання ухвали суду від 03 квітня 2018 року, відповідно до ст.298 ЦПК України, Комунальним закладом «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради була проведена судово-медична психіатрична експертиза. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 74 від 10 липня 2018 року ОСОБА_4 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_4 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Оцінивши висновок експертів (відповідно до ст. 110 ЦПК України не має для суду заздалегідь встановленої сили), поряд з іншими письмовими доказами (медичними довідками про стан здоров'я), суд за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, приходить до висновку про добросовісність заявлених вимог ОСОБА_3 та наявності достатніх підстав для визнання ОСОБА_4 недієздатним.

Згідно ст. 292 ЦК України малолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або цивільна дієздатність якої обмежена, має право на опіку або піклування.

Опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов'язків її представниками.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Вимоги ОСОБА_3 в частині встановлення над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 опіки та призначення опікуна задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_3 опікуном.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 та ч. 2 ст. 299 ЦПК України, які віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 39, 60, 292 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним від 28 березня 1972 року, ст. ст. 4, 10-13, 19, 76-81, 89, 110, 141, 258-259, 263-265, 296, 299 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги ОСОБА_3, заінтересована особа Орган опіки та піклування в особі Управління праці та соціального захисту Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про визнання особи недієздатною задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - недієздатним.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма участниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.Г. Зосименко

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2