Справа № 184/1834/18
Номер провадження 2/184/604/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Дорош І.Ю.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Кримська, 79) до відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; фактичне місце проживання невідоме) про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування ним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду з вищевказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком №79 по вул. Кримська в м. Покров Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок № 79 по вул. Кримська в м. Покров. Відповідач попросив позивача тимчасово його зареєструвати, посилаючись на те, що він на той час мав розбіжності зі своєю дружиною і не хотів разом з нею проживати. Хоча на той час виконком виділив їм квартиру АДРЕСА_1, де відповідач разом зі своєю дружиною та їх малолітнім сином були зареєстровані та проживали однією сімєю. Позивач надав згоду на тимчасову реєстрацію свого сина і він періодично тимчасово проживав у позивача. А коли відповідач зі своєю дружиною примирився, то він остаточно в лютому 2012 року виїхав з будинку позивача і продовжив постійно проживати разом зі своєю сімєю. Відповідач відмовляється знятись з реєстрації у добровільному порядку, тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

У процесі розгляду справи, позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У той же час 02.11.2018р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач до суду повторно не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомив, відзив не надав.

Відповідно до ст.280 ЦПК України , суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 належить житловий будинок № 79 з надвірними спорудами по вул. Кримській м. Покров Дніпропетровської області (а.с.8).

Згідно копії домової книги, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9-10).

Однак, відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 07.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_2 прописаний по вул. Кримська, 79 м. Покров Дніпропетровської області, однак з лютого 2012 року по теперішній час за даною адресою не проживає, особистих речей не зберігає, за комунальні послуги не сплачує, домогосподарством не займається, будинок не утримує (а.с.11).

Даний факт підтверджується показами свідків, допитаних у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_3 надала покази, згідно яких вона є сусідкою позивача та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1975р. Вказує на те, що син ОСОБА_2 в даному житловому будинку лише зареєстрований, він там не проживає. Стверджує, що останні роки 3-4 вона взагалі не бачила відповідача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала на те, що відповідач за адресою по вул.. Кримська, 79 не проживає, він проживає окремо від батьків зі своєю сімєю.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст. 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст. 317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст..405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування ним є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування ним задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком №79 по вул. Кримська в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування житловим будинком.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_5