Єдиний унікальний номер 341/1315/18
Номер провадження 6/341/40/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді -Юсип І.М.

секретаря -Король І.Л.

з участю державного виконавця -Жовкевич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галич подання Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,-

встановив :

Начальник Галицького РВ ДВС з старшим державним виконавцем звернулися до суду з подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, в якому посилання на те, що на виконанні Галицького районного відділу ДВС знаходиться виконавче провадження №51666209 по виконанню виконавчого напису №4202 виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про задоволення вимоги ПАТ Комерційного банку ПриватБанк у розмірі 51 529, 68 грн. витрат по виконавчому напису 1700 грн.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна не зареєстровано, встановлено, що 15.10.2012 р. державним виконавцем накладений арешт на все нерухоме майно.

15.05.2018 р. державним виконавцем на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо не виконання рішення суду, однак боржник на виклик не зявився, про причини неявки державного виконавця не повідомив.

07.07.2016 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак на сьогоднішній день рішення суду не виконано.

16.05.2018 р. державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника, яке вказано у виконавчому документі, майновий стан перевірити не вдалось, оскільки двері боржника були зачинені, про що було складено акт державного виконавця.

Виконавцем були зроблені запити на встановлення рухомого та нерухомого майна боржника. Згідно відповіді з Державної фіксальної служби вбачається, що у боржника номери рахунків та джерела доходів відсутні, однак був накладений арешт на все рухоме майно боржника державним виконавцем. Нерухомого майна за боржником не виявлено, не працевлаштований. Інформації про отримання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження немає.

У відповідності до законодавства та при наявності в особи невиконаних зобовязань, чи ухилення від їх виконання, покладених на нього рішенням, є підставою для звернення до суду для встановлення обмеження його праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань або погашення заборгованості, а тому відділ державної виконавчої служби звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні державний виконавець вищевказане подання підтримав і, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник стягувача АТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоч про день, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд подання у їх відсутності до суду скеровано не було.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоч про день, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення.

Судом встановлено, що в провадженні Галицького РВ ДВС Головного ТУЮ у Івано-Франківській області на виконанні знаходиться виконавче провадження № 51666209 по виконанню виконавчого напису №4202 виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про задоволення вимоги ПАТ Комерційного банку ПриватБанк у розмірі 51 529, 68 грн., витрат по виконавчому напису 1700 грн. (а.с.3).

Відповідно до ст. 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Статтею ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянина України,який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, зокрема:

-діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

-він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, Законом України 'Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України' визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень, а саме - шляхом відмови у видачі паспорта або шляхом затримання чи вилучення паспорта.

Використавши надані законом повноваження ст. державний виконавець ВДВС Галицького районного управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, як боржника, мотивуючи тим, що у нього є невиконані зобов'язання по виконанню виконавчого напису щодо погашення боргу за кредитним договором.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із змісту подання, що підставою для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є відсутність в останнього майна, що унеможливлює виконання рішення суду.

На підтвердження невиконання боржником своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено копію виконавчого напису виданого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, постанови про відкриття виконавчого провадження та запити у відповідні служби щодо наявності майна у боржника. З відповідей яких вбачається про відсутність такого в останнього (а.с.5). Даних, про те, що державним виконавцем вчинялись інші дії, щодо повідомлення боржника про наявність невиконаних зобов'язань за виконавчим написом, а саме оголошувався розшук боржника, суду не надано. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Однак, в матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані про те, що ОСОБА_1 отримав вищевказану постанову.

В матеріалах справи також відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього.

Окрім того, даних про те, що ОСОБА_1 особисто повідомлявся про наявність боргових зобов'язань державним виконавцем не надано.

Відсутні також у поданні будь-які посилання, доводи і обґрунтування того, що ОСОБА_1, як боржник ухилявся чи ухиляється від виконання зобов'язань, від участі у виконавчих проваджень, зокрема, вчиняє перешкоди в описі майна та його оцінці з метою наступної реалізації, а лише робиться покликання на сам факт наявності у нього невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судом, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що боржник має намір та може ухилитися від виконання рішення шляхом виїзду за межі України.

Таким чином, відсутні докази які б свідчили, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчого напису приватного нотаріуса.

Закон, який безпосередньо регулює порядок в'їзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад особа є боржником, у виконавчому проваджені чи невиконання судового рішення, чи до виконання зобов'язань не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт ухилення від виконання, а не неможливість виконати рішення з інших причин (наприклад відсутність коштів або майна).

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов'язань за виконавчим написом за відсутності відповідних доказів не свідчить про таке, а на час розгляду подання судом відповідні докази, в т.ч., про фіксацію фактів перешкоджання боржником державним виконавцям у виконанні їх обов'язків, не були надані, а відтак в поданні слід відмовити.

На підставі ст. 33 Конституції України та керуючись ст. 4, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258, 260-261, 353, 431, 441 ЦПК України, Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України', суд, -

постановив :

В поданні Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя:ОСОБА_2