КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2580/16-ц
Провадження № 2/488/149/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої по справі судді - Лазаревої Г.М.,

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про визнання договору дарування нерухомого майна житлового будинку № 2 «В» , по вулиці Лиманська у місті Миколаєві недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_4, в обґрунтування якого вказала наступне.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року справа № 488/1122/15 з відповідача було стягнуто 129756 ( сто двадцять девять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 00 коп. По цій же справі з метою забезпечення позову Ухвалою Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 від 17 березня 2015 року було накладено арешт на житловий будинок №2 «В» по вулиці Лиманська, у міст ОСОБА_1 . Ухвала Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 від 17 березня 2015 року у справі № 488/1122/15-ц виконана, Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області арешт на житловий будинок по вулиці Лиманська, 2В у місті Миколаєві накладено. При зверненні виконавчого листа до виконання, ОСОБА_2Я на підставі рішення Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 від 23 лютого 2016 року у справі № 488/1122/15-ц встановлено, що вжитий захід забезпечення позову не забезпечив належного арешту нерухомого майна.

Жйтловий будинок по вулиці Лиманська, 2в у місті Миколаєві на підставі договору дарування,-посвідченого 10 жовтня 2015 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №5-116, належить ОСОБА_4

Позивачка важає, що при укладенні договору дарування відповідач ввів в оману Обдаровану ОСОБА_4, про те, що такий право чин не може бути вчинений так як будинок знаходиться під арештом.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши надані ними письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02 жовтня 2007 року між позивачем і відповідачем - ОСОБА_5 було укладено договір купівлі продажі будинку по вул. Лиманській 2-в у м. Миколаєві, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7, за реєстровим номером 3048. Будинок продано за ціною 129756 ( сто двадцять девять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 00 коп. Після чого було зареєстровано право власності на позивача.

Однак в подальшому, за позовом відповідача, укладений між сторонами договір купівлі-продажу був визнаний недійсним як такий, що був вчинений особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року справа №488/1122/15 з відповідача було стягнуто 129756 ( сто двадцять девять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 00 коп.

По вказані справі з метою забезпечення позову Ухвалою Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 від 17 березня 2015 року було накладено арешт на житловий будинок №2 «В» по вулиці Лиманська, у міст ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, наданого 24 квітня 2015 року Реєстраційною службою' Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області за № 36727368, ухвала Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 від 17 березня 2015 року у справі № 488/1122/15-ц виконана, арешт на житловий будинок по вулиці Лиманська, 2В у місті Миколаєві накладено.

При зверненні виконавчого листа до виконання, здійсненого ОСОБА_2Я на підставі рішення Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 від 23 лютого 2016 року у справі № 488/1122/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягення коштів за договором, залишеного ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області1 від 14 квітня 2016 року без змін, встановлено, що вжитий захід забезпечення позову не забезпечив належного арешту нерухомого майна.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів, нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованою 15 червня 2016 року-Корабельним відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_8 територіального управління юстиції у Миколаївській області за № ,61492621 ржйтловий будинок по вулиці Лиманська, 2в у місті Миколаєві на підставі договору дарування, посвідченого 10 жовтня 2015 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №5-116, належить ОСОБА_4

В якості доказу позивачем надано рішення яке набрало законної сили, Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року справа № 814/2075/16.

Так з рішення вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, державного реєстратора ОСОБА_9 та виконавчого комітету Миколаївської міської ради за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання рішення про зняття обтяженння 08.05.2015 року з житлового будинку 2-В по вул. Лиманська, м. Мимколаїв нечинним, та скасування його та зобовязати внести зміни до до записів Дкержавного реєстру прав та виправлення помилки допущеної державним реєстратором, а сааме - відновити обятження ( арешт) на житловий будинок, який накладено на підставі Ухвали Корабельного районного суду.

Позов задоволено частково визнано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Миколаївського Міського управління юстиції Миколаївської області - ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21177319 від 08.05.2015 року, яким було знято обтяження з житлового будинку 2-В по вул. Лиманська, м. Миколаїв, накладене на підставі ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі №488/1122/15-ц від 17.03.2015 року протиправним, та скасувати його.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України - Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені , та цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 229 ЦК України- Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Так, відповідно до ч.1 статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки належить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування, посвідчений 10 жовтня 2015 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївського міського нотаріального округу Грачовою.І. за реєстровим номером №5-116, за яким право власності на житловий будинок по вулиці Лимарська 2-В у м. Миколаєві належить ОСОБА_4.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 786, 59 грн. з кожного

Рішення може бути оскаржено, відповідно до п.п. 15, 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р.), до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Г.М. Лазарева