Справа № 308/2908/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., при секретарі Струтинська Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Куценко Станіслава Ігоровича, головного державного виконавця Кущ Віри Валеріївни, та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Куценко Станіслава Ігоровича, головного державного виконавця Кущ Віри Валеріївни, в якій він просить суд визнати незаконною бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Куценко Станіслава Ігоровича, зобов'язати вчинити певні дії.

16.04.2018 року заявник подав заяву з уточненням вимог скарги, у якій вказав, що 31.08.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист, відповідно до якого було стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 суму залишку за договором банківського вкладу «Лояльний» у доларах №001-06502-271014 від 27 жовтня 2014 року у розмірі 4042 долари США 36 центів та проценти за користування коштами у розмірі 373 долари США 92 центи. Також стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 3% річних у сумі 22 долари США 26 центів, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 530 гривень 68 копійок.

Вказує, що постановою головного державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Київ Кущ В.В. ВП№52427202 від 04.10.2016 року було відкрите виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа №308/2633/15-ц від 31.08.2016 року. Заявник також зазначає, що двічі звертався із заявами до державного виконавця про примусове виконання рішень, однак жодних документів щодо проведених виконавчих дій останньому не надходило.

Як йому стало відомо, 11.11.2016 року головним державним виконавцем Кущ В.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.4 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку із прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Заявник вважає, що дана постанова є незаконною та потягла за собою невиконання судового рішення, чим порушені його права як стягувача.

У зв'язку із вищенаведеним, просить визнати незаконною бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Куценко Станіслава Ігоровича щодо нерозгляду поданих заяв, визнати постанову головного державного виконавця Кущ В.В. про закінчення виконавчого провадження незаконною та відновити виконавче провадження №52427202 від 04.10.2016 року.

Заявник у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Начальник управління державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Куценко С.І. та головний державний виконавець Кущ В.В. у судове засідання не з'явилися та будь яких пояснень та заперечень щодо скарги не подали.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

Судом встановлено, що 31.08.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист, відповідно до якого було стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 суму залишку за договором банківського вкладу «Лояльний» у доларах №001-06502-271014 від 27 жовтня 2014 року у розмірі 4042 долари США 36 центів та проценти за користування коштами у розмірі 373 долари США 92 центи. Також стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 3% річних у сумі 22 долари США 26 центів, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 530 гривень 68 копійок.

В подальшому, 04.10.2016 року постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Кущ В.В. було відкрито виконавче провадження ВП №52427202 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

11 листопада 2016 року старшим держаним виконавцем Печерського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Кущ В.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №308/2633/15-ц від 31.08.2016 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Судом також встановлено, що заявником на адресу управління державної виконавчої служби Печерського райуправління юстиції в м. Києві надсилалися заяви про примусове виконання рішень по постанові державного виконавця від 03.07.2017 року та 22.12.2017 року, на які відповідей надано не було. Також державним виконавцем не надано відомостей, про вчинені нею дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Таким чином, державним виконавцем не вжито всіх заходів з примусового виконання виконавчого листа №308/2633/15-ц від 31.08.2016 року, а тому дії останньої щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є неправомірними.

Разом з тим, заявником ставиться вимога про визнання бездіяльності начальника відділу управління Печерського райуправління юстиції в м. Києві Куценко С.І. незаконною, яка до задоволення не підлягає, оскільки заявником в повній мірі не доведено свої доводи належними у скарзі доказами.

Відповідно до ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Керуючись ст.ст. 18,71 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-260, 353, 354, 447-451 ЦПК

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.11.2016 р., винесену головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Вірою Валеріївною по виконавчому провадженню №52427202 з виконання виконавчого листа №308/2633/15-ц від 31.08.2016 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Зобов'язати головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віру Валеріївну відновити виконавче провадження №52427202 з виконання виконавчого листа №308/2633/15-ц від 31.08.2016 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.Р. Деметрадзе