Справа № 520/1243/18
Провадження № 2/520/3709/18
Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши в м.Одесі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди -
Терентьеєва та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, який обґрунтували тим, що 8.10.2017р. в на автодорозі М13 Кіровоград-Платанове 76км+400м сталася ДТП, внаслідок чого з вини водія автомобілю Ніссан ОСОБА_3, останній скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», який належав на праві власності позивачу, під керуванням ОСОБА_2, завдавши механічних пошкоджень автомобілю. Оскільки ДТП сталася з вини ОСОБА_3, посилаючись на норми ст.1187 ЦК України, позивачі просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду та судові витрати.
Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача.
Відповідач повторно у судове засідання не явився, судові виклики надсилалися йому за зареєстрованим місцем проживання, тому на підставі ст.128 ч.8 ЦПК України, вважається що він отримав судові виклики належним чином.
У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підстав і наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За нормою ст.1192 ч.4 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що власником автомобілю «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 є позивач (а.с.41). 8.10.2017р. даним автомобілем керував ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі.
У цивільній справі 6-2808цс15 Верховний суд України висловив правову позицію, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.
Сума матеріальної шкоди завданої внаслідок вказаної ДТП складає 323700,08 грн., що підтверджується висновок експертного автотоварознавчого дослідження №154.2017 від 22.12.2017р. (а.с.10), за проведення якого позивачем сплачено 2000 грн. та за витрати поштового виклику відповідача для складання протоколу огляду автомобіля експертом у сумі 21,60 грн.
Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, на підставі ст.1187 та 1192 ч.2 ЦК України повинен сплатити позивачу, як власнику майна, реальні збитки 325721,68 грн. (323700,08+2000+21,60), а тому порушене право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту, а позов задоволенню.
Такий висновок суду відповідає практиці Верховного Суду України, згідно якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), а розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивач підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у сумі 3257 грн.
Керуючись ст.4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 323700,08 грн., моральну шкоду 2000 грн. та судові витрати 3257 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Бескровний Я. В.