Номер провадження: 22-ц/785/307/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю секретаря Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Акціонерного товариства ВТБ Банк (раніше ПАТ «ВТБ Банк) на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року, у справі за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства ВТБ Банк» (раніше ПАТ «ВТБ Банк)

-про стягнення грошової суми

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

Після розєднання позовних вимог позивача ОСОБА_5 до

ПАТ «ВТБ БАНК» на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2014 року та в процесі розгляду цієї справи позивач 31.05.2017 року заявив позовні вимоги про стягнення з ПАТ «ВТБ БАНК» на свою користь збитки у розмірі 79 350 982,29 грн., які складаються:

-74 176 001,53 грн.- збитки по сплаті неустойки;

-5 021 697,0 грн.- витрати повязані з приведення обєкта оренди в належний стан;

-153 283,76 грн.- витрати повязані з оплатою комунальних послуг.( а.с.1 т.1; т.3 а.с.145-149).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначив що 21 травня 2008 року ТОВ «Емерал Констракшн» з ПАТ «ВТБ Банк уклав договір оренди з внесеними змінами від 16 липня 2009 року та передав в строкове користування ВАТ «ВТБ Банк» 55 /100 частин офісно-адміністративного комплексу, загальною площею 1292,2 кв.м., що знаходиться в м. Одеса по провулку Червоний ,12,строком на сім років.

25 липня 2009 року ТОВ «Емерал Констракшн» та ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу цього приміщення та до нього перейшло право власності на весь комплекс загальною площею 2 345 кв. м. До складу ввійшов також обєкт оренди.

Листом від 13 серпня 2013 року № 1479/2300-2 ПАТ «ВТБ БАНК» повідомило орендодавця про те, що у ПАТ «ВТБ БАНК» відпала необхідність у використання орендованого приміщення та на підставі п.9.6. договору оренди ПАТ «ВТБ БАНК» розриває його в односторонньому порядку з 01 листопада 2013 року.

Посилаючись на порушення пункту 2.5 Договору оренди позивач зазначив, що відповідач не виконав обовязку щодо повернення приміщення не передавши обєкт оренди за актом приймання-передачі, що є підставою для стягнення неустойки з підстав частини 2 статті 785 ЦК України.

Просить стягнути з відповідача збитки за позбавлення можливості користуватися майном з вересня 2013 року по липень 2016 року обєктом оренди з підстав ст.785 ч.2 ЦК України ,яка складає 2 811 827,2 долари США, відповідно до курсу Національного банка України станом на 30 травня 2017 року становило 74 176 001,53 грн.( 41 350,50 доларів США Х34 місяці Х2=74 176 001,53 грн.)

Вимоги щодо відновлювального ремонту на суму 5 0 21697,07 грн.позивач обґрунтовує тим, що в наслідок неправомірних дій відповідача та з його вини спірне приміщення зазнало пошкоджень на цю суму.

Вимоги щодо стягнення витрат повязаних з оплатою комунальних платежів позивач не обґрунтовує..

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2017 року позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк, на користь ОСОБА_5 - неустойку за просрочення повернення обєкта оренди у розмірі 74 176 001,53 гривни , витрати повязані виконанням робіт з приведення обєкта оренди в належний стан у розмірі 5 021 697,0 гривень , а всього 79 197 698,53 гривень.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк, на користь ОСОБА_5 понесені ним судові витрати:

- по сплаті судового збору у розмір 8 000 гривень,

- сплату вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 35 000 (тридцять пять тисяч) гривень

- оплату участі експерта у судовому засіданні 500 (пятсот) гривень.

В частині стягнення 153 283,76 грн. - витрат повязаних з оплатою комунальних послуг-відмовлено

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, в частині вирішення вимог про стягнення збитків неустойки та витрат з приведення позову предмета оренди в належний стан та ухвалення нового рішення в цій частині- про відмову в позовних вимогах.

Рішення суду, в частині відмови витрат повязаних з оплатою комунальних послуг- позивачем не оскаржується.

18 травня 2018 року здійснена державна реєстрація зміни найменування відповідача у справі з ПАТ «ВТБ БАНК» на Акціонерне товариство «ВТБ БАНК»,скорочене найменування АТ «ВТБ БАНК».

З врахуванням зазначеного змінено найменування відповідача з ПАТ «ВТБ БАНК» на Акціонерне товариство «ВТБ БАНК».

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:

В апеляційній скарзі посилається на те, що висновок районного суду не відповідає обставинам справи та судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства. Заявник стверджує, що банк неодноразово звертався до ОСОБА_5 з питання повернення обєкта оренди позивачу та надав для підписання акт приймання-передачі. Проте, саме ОСОБА_5 ухилився від прийняття з оренди обєкта оренди,що встановлено судовими рішеннями в іншій справі,а тому підстав для стягнення з банку неустойки,передбаченої ч.2 ст.785 ЦК України відсутні.

Заявник зазначив, що за договором оренди обєкт повертається з урахуванням можливих перепланувань,капітального ремонту,реконструкції та його природного зносу

( п.2.7). При цьому п.3.1 передбачено право орендаря на перепланування, технічне переобладнання приміщень та інженерної інфраструктури обєкта оренди,а також усі інші будівельні та будь-які інші роботи.

Посилаючись на відсутність його вини (умислу або необережності), відповідно до вимог ст.614 ЦК України заявник стверджує, що відсутні підстави для застосування ч.2 ст.785 ЦК України.

Одночасно посилається на те, що після закінчення договору оренди, приміщення перебувало у безпосередньому володінню позивача,котрий мав безпосередній доступ до нього та з 2016 року здійснює господарську діяльність з іншим субєктом господарювання.

РОЗМІР НАРАХУВАННЯ ПЕНІ

Заявник зазначає, що суд безпідставно нарахував розмір штрафної санкції за період з вересня 2013 року по липень 2016 рік в сумі 74 176 001,53 грн. так як договір оренди розірвано з 1.11.2013 року. При цьому зазначає невірність розрахунку щодо курсової різниці на 30.05.2017 рік,котра не є днем нарахування орендної плати.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на пропуск трьох річного строку позовної давності ,позивачем про що зазначав в заяві поданій до суду першої інстанції При цьому стверджує, що позовну заяву подано 31.05.2017 року, а вимоги заявлені за період з вересня 2013 року по липень 2016 рік.

СТЯГНЕННЯ ВИТРАТ ПОВЯЗАНИХ З ПРИВЕДЕННЯМ ОБЄКТА ОРЕНДИ В НАЛЕЖНИЙ СТАН:

Заявник посилається на порушення судом вимог ст.779 ЦК України та на те, що наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її знищення та на відсутність 4-х умов правопорушення відповідно до вимог ст.1166 ч.1 ЦК України. Стверджуючи про відсутність їх вини, заявник посилається на покази експерта ,котрий підтвердив, що не визначав та не міг визначити технічний стан обєкта оренди на 01 листопада 2013 рік та на Акт технічного обстеження ТОВ «Сервістехстрой» від 19.11.2013 рік,26.11.2013 рік відповідно до якого система кондиціювання повітря,система вентиляції повітря,система опалення знаходились в справному стані.

Одночасно посилається і на пояснення самого позивача,котрий підтвердив, що відключив опалення в приміщенні, що спричинило зниження температури та пошкодження приміщення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Офісно-адміністративний комплекс, загальною площею 1292,2 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, провулок Червоний, 12, банк прийняв 21.05.2008p. згідно із актом прийому-передачі в оренду нежилого приміщення .

16 липня 2009 року між Банком та ТОВ «ЕМЕРАЛД КОНСТРАКШЕН» було укладено договір про внесення змін до договору оренди, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №2340

25 липня 2009 року відповідач ОСОБА_5 придбав у ТОВ «ЕМЕРАЛД КОНСТРАКШЕН» обєкт оренди, договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №452 (а.с. 17-19).

Згідно із підп. 2 п. 14 Договору від 16.07.2009р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна положення договору оренди від 21.05.2008 р. зберігають силу і для відповідача ОСОБА_5, який став правонаступником прав та обовязків орендодавця - ТОВ «ЕМЕРАЛД КОНСТРАКШЕН».

Згідно пункту 9.6 договору оренди з урахуванням подальших змін одностороннє розірвання договору не допускається, за винятком, зокрема, випадку дострокового розірвання цього договору за ініціативою орендаря - Банку, у разі коли у нього відпала необхідність в оренді обєкта оренди. Зазначена умова Договору оренди є чинною, не скасована в судовому порядку та обовязкова для виконання сторонами.

У випадку одностороннього розірвання договору оренди згідно п. 9.6 його розірвання здійснюється без звернення до суду шляхом попередження відповідної сторони у письмовій формі не менш ніж за 2 місяці до дати дострокового розірвання договору, вказаної ініціатором дострокового розірвання договору (п. 9.8 Договору оренди).

21 червня 2011 року банк набув права власності на два нежитлових приміщення, загальною площе 1298,1 кв. м. та 2653,3 кв. м. за адресою: м. Одеса, по вул. Грецькій, 5, які придатні до використання під розміщення в них відділення банку.

13.08.2013р. Банк своїм листом за вих.№1479/2300-2 повідомив відповідача ОСОБА_5 про одностороннє розірвання договору оренди від 21.05.2008р., реєстровий номер 4233, на підставі п. 9.6 договору оренди з 01 листопада 2013 року.

За умовами п. 2.5 Договору оренди після закінчення строку дії цього договору або в результаті його дострокового розірвання орендар Банк, зобовязаний передати орендодавцю відповідачу ОСОБА_5, обєкт оренди протягом місяця з моменту закінчення строку оренди за актом прийому-передачі об'єкта оренди.

Пунктом 2.6 договору оренди визначені умови повернення обєкту оренди, звільнення обєкту оренди від меблів, іншого майна; вилучення орендарем зроблених поліпшень, які є власністю орендаря і відокремлюються від обєкту оренди без завдання шкоди. Повернення обєкта оренди з оренди здійснюється орендарем з урахуванням можливих перепланувань, капітальних ремонтів, реконструкцій обєкта оренди та його природного зносу (п. 2.7 Договору оренди).

Пункт 4.4.12 договору оренди передбачає зобовязання Банку цілком звільнити обєкт оренди протягом місяця після припинення строку дії даного договору.

З 01 листопада 2013 року обєкт оренди, який находився в належному технічному стані, був готовий для повернення орендодавцеві та позивачеві направлені акт прийому-передачі обєкту оренди від 01 листопада 2013 року (а.с. 33 справа 2015 року).

В подальшому Банк неодноразово своїми листами від 13.08.2013 р. вих. №1479/2300-2, від 13.11.2013 р. вих. №2234/2300-2, від 13.11.2013 р. вих. №2235/2300-2, від 22.11.2013 р. вих. №2317/2300-2, від 27.11.2013 р. вих. №2337/2300-2, від 19.02.2014 р. вих.№594/2300-2 намагався передати відповідачу ОСОБА_5 обєкт оренди шляхом підписання акту прийому-передачі обєкта оренди, які орендодавцем не приймалися, про що містяться відповідні відмітки курєрської служби (а.с. 34-44 справа 2015 року).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року, встановлено факт, що має юридичне значення, - дострокове припинення дії договору оренди нерухомого майна від 21 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6І, зареєстрованого в реєстрі за №4233, з урахуванням змін, внесених договором про внесення змін від 16 липня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №2340, укладеного між ПАТ «ВТБ БАНК» (перейменованим з ВАТ «ВТБ БАНК») та відповідачем ОСОБА_5 (правонаступником ТОВ «ЕМЕРАЛД КОНСТРАКШЕН») за ініціативою орендаря ПАТ «ВТБ БАНК» з 01 листопада 2013 року, та зобовязано відповідача ОСОБА_5 прийняти у ПАТ «ВТБ БАНК» обєкт оренди 55/100 частин офісно-адміністративного комплексу, загальною площею 1292,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Червоний, 12, і є предметом договору оренди нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 21 травня 2008 року за реєстровим номером 4233, та підписати відповідачем ОСОБА_5 акт прийому-передачі на підтвердження виконання ним зобовязання з прийняття обєкта оренди.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_5.В відхилена.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2014 року позов ОСОБА_5 до ПАТ «ВТБ БАНК» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» про визнання недійсним договору оренди (частково), стягнення заборгованості з орендної плати, пені, комунальним платежам, відшкодування моральної шкоди було задоволено частково. Визнано недійсним п.9.6. Договору оренди нерухомого майна від 21 травня 2008 року у наступній частині: «одностороннє розірвання цього договору і одностороння відмова від виконання чи зміна його умов не допускається за винятком випадків: дострокового розірвання цього договору за ініціативою орендаря, у разі коли у нього відпала необхідність в оренді обєкта оренди». Стягнуто з ПАТ «ВТБ БАНК» на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 5679937 гривень 78 копійок, яка складається з: заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 5352757 гривень 89 копійок; пені в сумі 253277 гривень 91 копійка; заборгованості по сплаті комунальних послуг в сумі 73901 гривня 98 копійок. Стягнуто з ПАТ «ВТБ БАНК» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 гривня. Зобовязано ПАТ «ВТБ БАНК» повернути нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Червоний, 12, власнику - орендодавцю ОСОБА_5 шляхом складання відповідного акту прийому-передачі, згідно договору оренди нерухомого майна від 21 травня 2008 року, передачею ключів та всіх документів, що були отримані при прийомі приміщень в оренду. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства ПАТ «ВТБ БАНК» було залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04 грудня 2014 року апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (далі ПАТ «ВТБ БАНК») - ОСОБА_8 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2014 року - задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2014 року - скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «ВТБ БАНК» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ БАНК» про визнання недійсним договору оренди (частково), стягнення заборгованості з орендної плати, пені, комунальним платежам, відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ПАТ «ВТБ БАНК» до ОСОБА_5 про зобовязання прийняти з оренди частину офісно-адміністративного комплексу та підписати акт прийому-передачі з оренди Об'єкта оренди від 01.11.2013 року - відмовлено.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 лютого 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області 04 грудня 2014 року залишено без змін.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим приміщенням районний суд виходив з того, що відповідач не передав обєкт оренди позивачу за актом приймання-передачі та вважав доведеним факт порушення з його боку умов договору та чинного законодавства щодо повернення майна у стані, в якому воно було одержано,з урахуванням нормального зносу,або у стані,який було обумовлено в договорі, а тому за період з вересня 2013 року по липень 2016 рік стягнув 74 176 001,053 грн.

Виходячи з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.02.2017 року, районний суд стягнув вартість відновлювального ремонту,що становило 5 021 697,0 грн., пославшись на те,що такі пошкодження стались в результаті демонтажу обладнання яке використовувалось.

Відмовляючи у вимогах щодо стягнення з відповідача 153 283,76 грн. за комунальні послуги, районний суд виходив з їх необґрунтованості

Відповідно до вимог ст.367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія не погоджується з судженням районного суду щодо стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим приміщеннями та в розмірі 74 176 001,53 та витрат повязаних з виконанням робіт з приведення обєкта оренди в належний стан в розмірі 5 021 697,0 грн. виходячи з наступного.

За правилами ст.3 ч.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів,чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір відповідно є розірваним або зміненим.

За положеннями ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За пунктом 9.6 Договору оренди,укладеного 21.05.2008 року,з внесеними змінами,допускається одностороннє розірвання за ініціативою орендаря-банку,в разі коли у нього відпала необхідність.

Банк виконав зазначену умову,направивши відповідачу відповідне повідомлення та акт прийомки-передачі орендованого ним приміщення.

Положеннями ч.2 ст.785 ЦК України чітко визначено,що у разі якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі,наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

В даному випадку відмовився від підписання акта-передачі від 01.11.2013 року орендодавець-Мурманов М.В.

Згідно із ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналіз положень ч. 1 ст. 785 ЦК України дає підстави стверджувати, що обовязок орендаря повернути орендодавцеві орендоване приміщення повязується із обовязком останнього прийняти це приміщення.

Встановлено, що банк,після розірвання договору оренди негайно повернув обєкт оренди відповідачу направив акт приймання-передачі від 01 листопада 2013 року, але саме ОСОБА_5 його не підписав.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія приходить до висновку,що відповідач ОСОБА_5 недобросовісно користувався своїми правами та обовязками, відмовився підписати акт прийомки-передачі в день розірвання договору оренди спірного приміщення, а тому підстав для стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення немає.

СТЯГНЕННЯ ВИТРАТ ПОВЯЗАНИХ З ПРИВЕДЕННЯМ ОБЄКТА В НАЛЕЖНИЙ СТАН

Посилаючись на Висновок експерта № 225/16 судової будівельно-технічної та оціночно- будівельної експертизи, складеного 10.02.2017 судовим експертом ОСОБА_9, суд задовольнив вимогу позивача про стягнення з банку

5 021 697,00 грн. збитків (витрат, повязаних з приведенням обєкта оренди в належний стан).

З таким судженням районного суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення Обєкта оренди з оренди здійснюється Орендарем з урахуванням можливих перепланувань, капітальних ремонтів, реконструкцій Обєкта оренди та його природного зносу (п. 2.7 Договору оренди).

Відповідно до ст. 779 ЦК України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальними підставами для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, а саме:

а) наявність шкоди;

б) протиправна поведінка заподіювана шкоди:

в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана:

г) вина.

Отже, необхідною передумовою для задоволення позовної вимоги про стягнення збитків, повязаних з погіршенням речі, переданої в найм, є наявність усіх чотирьох умов складу правопорушення.

В рішенні суд зазначив про те, що призначена судом судово-будівельна експертиза встановила, що спірний обєкт оренди не був готовий станом на 01.11.2013 до передачі ОСОБА_5 у придатному стані для його подальшого використання.

Відповідно до Висновку експерта від 10.02.2017 року,складеного через чотири роки, експерт прийшов до висновку, що на момент проведення експертизи технічний стан приміщення оцінюється як задовільний, елементи в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії (сторінка 70 висновку експерта).

В судовому засіданні 20.06.2017 судовий експерт підтвердив, що він не визначав і не міг визначити технічний стан приміщення станом на 01 листопада 2013 року .

Судова колегія приходить до висновку, що наявність експертного висновку 10.02.2017 року щодо вартості відновлювальних робіт орендованого відповідачем приміщення до 01.11.2013 року не підтверджує протиправну поведінку банку та його вину у спричиненні збитків ОСОБА_5 на суму 5 021 697,0 грн.

З врахуванням вимог ст.141 ЦПК України апеляційний суд повертає

Акціонерному товариству ВТБ Банк понесені судові витрати при подачі апеляційної скарги,котрі документально підтверджені.

Керуючись ст. 367,368,374, 376 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія, ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ВТБ Банк задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року-скасувати та ухвалити нове рішення.

В позовній заяві ОСОБА_5 до Акціонерного товариства ВТБ Банк про стягнення грошової суми-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства ВТБ Банк понесені судові витрати 8 800 грн. за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.10.2018 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М. Сегеда

ОСОБА_4