Справа № 458/20/18 Головуючий у 1 інстанції: Кріль Л.М.
Провадження № 22-ц/783/1748/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Брикайло М.В.

з участю - представника апелянта ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Турківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

09.01.2018 року до Турківського районного суду Львівської області звернувся позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в сумі 32 731,45 грн. та судових витрат в сумі 1 600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.09.2010 року ОСОБА_4 звернувся до Публічного акціонерного товариство комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з невиконанням умов вищевказаного договору у ОСОБА_4 станом на 31.08.2017 року виникла заборгованість, яка становить 32 731,45 грн., і складається з наступного: - 1 995, 80 грн. - заборгованість за кредитом; - 25 351,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 33 48, 94 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1534,83 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено повністю у зв'язку із закінченням строку позовної давності.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року оскаржила представник ПАТ КБ «Приват Банк» - ОСОБА_6

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що не погоджується із висновком районного суду про пропуск банком загального строку позовної давності на звернення до суду. Звертає увагу, що відповідачем була перевипущена кредитна картка 867800 на нову 329067, термін дії якої встановлено до 11/2017 року. Таким чином вважає, що ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду в межах строків загальної позовної давності у 3 роки у відповідності до ст. 257 ЦК України.

Просить скасувати рішення Турківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати в розмірі 2 643 грн. 00 коп. покласти на відповідача.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. п. 1 - 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

З такими висновками суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з п. 1.27 ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні, зокрема, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У пунктах 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

З заяви-анкети, підписаної відповідачем 28.09.2010 року вбачається, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (надалі - Умови), а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанк. Зобовязується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

З довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем 28.09.2010 року вбачається, що сторонами обумовлено: тип картки MasterCardMass; валюту зобовязання гривня; тип кредитної лінії відновлювальна; базова процентна ставка 2,5 % в місяць (30 % річних) із розрахунку 360 днів у році; порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50,00 грн. і не більше залишку заборгованості, штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту. Довідка підписана відповідачем. Доказів зворотнього суду не надано.

З довідки про отримання кредитних карток вбачається, що ОСОБА_4 отримано в користування карти: 67800 строк дії картки 07/14, 930009 строк дії 07/16 та 329067 - строк дії 11/17, що свідчить про одночасне використання ОСОБА_4 цих карток за одним договором. Дана обставина підтверджується матеріалами справи.

Отже, в силу положень ч. 1 ст. 634 ЦК України, між сторонами укладено договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у стандартних формах.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Також, судом встановлено, що відповідач неодноразово використовував кредитний ліміт і неодноразово вносив кошти на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по рахунку та свідчить про часткове виконання грошових зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 204 ЦК України встановлений принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки (пені).

Отримання і користування ОСОБА_4 кредитним лімітом підтверджується випискою по рахунку, яка знаходиться в матеріалах справи. Кредит був отриманий у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Нормативне регулювання в Україні правовідносин із використанням спеціальних платіжних засобів платіжних карт, регулюється, зокрема, наступними правовими актами : Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" , Законом України "Про банки і банківську діяльність", Законом України «Про електронний цифровий підпис», постановою НБУ № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», іншими законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Сучасний стан економіки та розвиток фінансової системи вимагає інших ( не паперових ) підтверджень видачі кредитних коштів. У постанові НБУ № 705, зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо».

Таким чином, виписка по рахунку є первісним бухгалтерським документом про видачу та використання коштів за Кредитним договором.

Згідно з цією випискою відповідач здійснював неодноразові зняття готівки та часткові погашення кредитних коштів.

Також слід зазначити, що укладення кредитного договору та користування кредитними коштами відповідачем не заперечується.

Таким чином, відповідач взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2017 року становить 32 731, 45 грн. і складається з 1 995, 80 грн. - заборгованість за кредитом; 25 351, 88 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 348, 94 грн. - заборгованiсть за пенею та комiсiєю; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1534,83 грн.

Відповідач подав заяву в якій просив суд застосувати норми ст.267 ЦК України - наслідки спливу позовної давності.

Згідно зі статтями 526, 527, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України ).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України ).

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 р. у справі № 6-1188цс16.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором з врахування строку позовної давності. Оскільки позов до суду позивачем подано 09.01.2018 року, строк дії карти до 11.2017 року, то заборгованість за згаданим кредитним договором слід стягувати в період з 09.01.2015 року по 31.08. 2017 року.

Отже , апеляційна скарга ПАТ КБ "Приват Банк" підлягає до часткового задоволення, а рішення Турківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в межах строку позовної давності.

Таким чином, до задоволення підлягає заборгованість за кредитом за період з 09.01.2015р. по 31.08.2017 р.: 1995,80 заборгованість за кредитом; заборгованість за відсотками за період з 09.01.2015 року по 31.08.2017 року (25351,88грн. - 429, 51 грн.) = 24 922, 37 грн.; пеня за період з 09.01.2017 року по 31.08.2017 року (3 348, 94 грн. 3 148, 94 грн.) = 800, 00 грн.; штраф фіксована частина 500,00 грн.; штраф процента складова (1995, 80 грн. + 24 922,37 грн. + 800, 00 грн.) : 100% х 5% = 1385, 91 грн. Разом: 1 995, 80 грн. + 24 922, 37 грн. + 800, 00 грн.+ 500, 00 грн. +1385,91 грн. = 29 604, 08 грн.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу та частково позовні вимоги, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір, що становить 1600, 00 грн. за подання позову до суду першої інстанції та 2643 грн. 00 коп. - за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 259 ч. 6, 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. 82551, Львівська обл., Турківський р-н, с. Бітля, вул. Синьківська, буд. 445, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії КС № 777238, виданий 16.06.2010 року Турківським РВ ГУ МВСУ у Львівській області) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРЕПОУ 14360570, місцезнаходження 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 вересня 2009 року, що утворилась станом на 31 серпня 2017 року в сумі 29 604 грн.08 коп. і складається із:

- заборгованості за кредитом в сумі 1995 грн. 80 коп.;

- заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 24 922 грн. 37 коп.;

- заборгованості за пенею в сумі 800 грн. 00 коп.,

- штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп.

- штрафу (процентної складової) в сумі 1385 грн. 91 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. 82551, Львівська обл., Турківський р-н, с.Бітля, вул. Синьківська, буд. 445, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії КС № 777238, виданий 16.06.2010 року Турківським РВ ГУ МВСУ у Львівській області) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (код ЄДРЕПОУ 14360570, місцезнаходження 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) та при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 2 643 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот сорок три грн. 00 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_7