Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 360/2100/15-ц

провадження № 61-8308св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), ПогрібногоС. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач ? ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року у складі судді Унятицького Д. Є. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Данілова О. М., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» (далі ? ОК «ЖБК «Бригантина-2») про спонукання до виконання умов договору шляхом покладення зобов'язальних дій та про скасування права власності на нерухоме майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 березня 2012 року він уклав із ОК ЖБК «Бригантина-2» договір про спільну пайову участь у будівництві житлового кооперативного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а 23 грудня 2012 року уклав зі ОСОБА_5, ОСОБА_7 договір переуступки паю на квартиру в ОК ЖБК «Бригантина-2» із поетапною оплатою.

На виконання умов договору про спільну пайову участь у будівництві житлового кооперативного будинку від 31 березня 2012 року, він та ОК «ЖБК «Бригантина-2», в особі голови кооперативу ОСОБА_5, 04 лютого 2013 року підписали акт приймання-передачі, відповідно до якого ОК «ЖБК «Бригантина-2» передав, а позивач прийняв квартиру НОМЕР_1 загальною площею 34 кв м, розташовану на четвертому мансардному поверсі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться у його володінні.

Станом на червень 2015 року він переплатив ОК «ЖБК «Бригантина-2» суму передбачену договором. Загальна вартість квартири складає 74 052,00 грн, тоді як із 23 грудня 2012 року по 11 серпня 2015 року він сплатив кооперативу внески на загальну суму 16 326,50 дол США, що еквівалентно 410 121,68 грн. Таким чином, за ринковою ціною квартири згідно зі звітом експерта-товарознавця переплата його внесків становить 124 483,68 грн. ОК «ЖБК «Бригантина-2» не виконує зобов'язання покладені на нього пунктом 3.5 договору про спільну пайову участь у будівництві житлового кооперативного будинку від 31 березня 2012 року щодо видачі довідки про повну оплату вартості квартири.

Крім цього, ОСОБА_5 після отримання коштів у вищезазначеній сумі оформив на себе право власності на оспорювану квартиру, зареєструвавши його у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 березня 2016 року.

Враховуючи наведене, позивач просив суд зобов'язати ОК «ЖБК «Бригантина-2» видати йому довідку про повну оплату вартості квартири НОМЕР_1 загальною площею 34 кв. м, розташованої на четвертому мансардному поверсі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та скасувати право власності ОСОБА_5 на вказану квартиру, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 березня 2016 року за № 14212038.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано право власності ОСОБА_5 на квартиру НОМЕР_1 загальною площею 34 кв. м, яка розташована на четвертому мансардному поверсі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване у реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 березня 2016 року. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що пай у вигляді квартири НОМЕР_1 загальною площею 34 кв. м, розташованої на четвертому мансардному поверсі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 переуступив ОСОБА_4 відповідно до умов договору про переуступку паю від 23 грудня 2012 року, а також враховуючи те, що зазначений договір не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив, то реєстрація права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_5 порушує права ОСОБА_4

Оскільки позивач не приступив до виконання договору про спільну пайову участь від 31 березня 2012 року, то відсутні підстави для видачі йому довідки про повне внесення пайового внеску згідно з умовами цього договору.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року у задоволені апеляційних скарг ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій у частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій не відповідають фактичним обставинам справи. Суди безпідставно скасували право власності ОСОБА_5 на оспорювану квартиру. Законність набуття ОСОБА_5 права власності на оспорювану квартиру підтверджується пакетом документів, які надані йому забудовником для реєстрації права власності на новостворене майно.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 31 березня 2012 року між ОК «ЖБК «Бригантина-2», в особі голови кооперативу ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_4 з іншої сторони, укладений договір про спільну пайову участь у будівництві житлового кооперативного будинку.

23 грудня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_7 укладений договір переуступки паю на квартиру в ОК «ЖБК «Бригантина-2» із поетапною оплатою, за умовами якого ОСОБА_5, ОСОБА_7 передали ОСОБА_4 свій пай у ОК «ЖБК «Бригантина-2», який відповідає праву на вступ в ОК «ЖБК «Бригантина-2» та отримання свідоцтва на право власності на квартиру НОМЕР_1 загальною площею 34 кв. м, розташованої на четвертому мансардному поверсі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також часткової спільної власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок. За отримання паю на зазначену квартиру, ОСОБА_4 передав ОСОБА_5, ОСОБА_7 аванс у розмірі 8 080,00 грн, які за комерційним курсом продажу еквівалентно 1 000,00 дол США. Частина внеску у розмірі 7 000,00 дол США сплачується у термін до 26 грудня 2012 року. Загальна вартість квартири становить 30 000,00 дол США в еквіваленті у гривнях за курсом купівлі долару на день оплати. На виконання зазначеного договору ОСОБА_4 із 01 червня 2013 року по 01 серпня 2014 року сплачував щомісячно 3 94,27 дол США, а із 01 вересня 2014 року по 01 травня 2015 року вносив щомісячні платежі у різному розмірі.

Відповідно до акта приймання-передачі від 04 лютого 2013 року ОК «ЖБК «Бригантина-2» передав, а ОСОБА_4 прийняв двокімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 34,77 кв. м, розташовану на мансардному поверсі у будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судами встановлено, що право власності на оспорювану квартиру зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12 квітня 2014 року та договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 06 березня 2012 року.

Відповідно до пункту 1.1 договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 06 березня 2012 року ОСОБА_5 передана його частка у вигляді однокімнатної квартири НОМЕР_1 загальною площею 34,77 кв. м, розташованої на мансардному поверсі у будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги у цій частині, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що зазначений пай ОСОБА_5 переуступив ОСОБА_4 відповідно до умов договору переуступки паю на квартиру від 23 грудня 2012 року. Оскільки зазначений договір не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив, тому реєстрація права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_5 порушує права позивача.

Посилання заявника в касаційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи повністю спростовуються змістом оскаржуваних рішень, які є достатньо повними і обґрунтованими, містять переконливі висновки по суті вирішеного спору, а також встановленими судами і наведеними вище обставинами справи.

Висновки судів по сутті вирішення справи є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем належним чином.

Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до цитування норм матеріального права, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального чи процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій ? без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 рокута ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик