Справа № 201/9764/18
Провадження № 2/201/2929/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання змін процентів в односторонньому порядку за строковим вкладом по договору протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

10.09.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПАТ «Державний ощадний банк" в особі філії -Дніпропетровське обласне управління ПАТ "Ощадбанк" про визнання змін процентів в односторонньому порядку за строковим вкладом по договору протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди (а.с.№ 2-3.)

Ухвалою суду від 14.09.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №201/9764/18 та відповідно до положень ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.№ 11).

В позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.12.2016р. між ним та відповідачем був укладений договір №66901703 на вклад "Мій пенсійний депозит" на строк 18 місяців до 11.06.2018р., з виплатою відсотків по депозиту в розмірі 18 % річних. Позивач зазначає, що при підписанні договору він звернув увагу на те, що договір містить пункти умови, які в силу закону є нікчемними, а саме, п.2.6 та п.2.8, які визначають право банку в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку за договором. Змінити умови зазначених пунктів банк відмовився, пославшись на затверджену форму договору, також, умовами п.2.6 договору передбачена автоматична пролонгація договору без укладення нового договору. Як зазначає позивач, до 11.06.2018р. за укладеним договором №66901703 діяла відсоткова ставка 18% річних, проте після продовження строку договору на новий строк (автоматичної пролонгації) банк зменшив в односторонньому порядку відсоткову ставку за договором до 12,5 % річних, про що позивач не був повідомлений, оскільки публічне оголошення про зменшення відсоткових ставок за договорами депозиту з 11.06.2018р. банк не розміщував. Таким чином, банк в односторонньому порядку змінив (зменшив) розмір відсоткової ставки за строковим вкладом, не укладаючи нового договору. З приводу відповідних дій банка позивач 02.08.2018р. звернувся до відповідача зі скаргою, на яку було отримано відповідь, де відповідач послався на банківську таємницю з рекомендацією звернутися до відділення банку. У відділенні банку, керівник також не мав варіанту для вирішення відповідного питання позивача та рекомендував звернутися до суду. Позивач зазначає, що неправомірні дії відповідача при розгляді його скарги, зневажливе ставлення до законних вимог вкладника, порушення прав позивача на розгляд скарги та усунення недоліків, відмова усунути виявлені порушення і провести своєчасну виплату відсотків, мало на позивача негативний психологічний вплив, порушило його звичний душевний стан, тобто, спричинило моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10 000 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив визнати протиправною зміну відповідачем в односторонньому порядку розміру відсоткової ставки на строковий вклад по договору №66901703 від 09.12.2016р., та зобов'язати відповідача встановити на строковий вклад №66901703 від 09.12.2016р. з 11.06.2018р. відсоткову ставку в розмірі 18%, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

18.10.2018р. до суду надійшло відзив відповідача на позовну заяву, в якому представник відповідача Самсонова Н.О. (діє на підставі довіреності від 29.08.2018р. - а.с. № 39), заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилалася на те, що дійсно між банком та ОСОБА_1 був укладений договір №66901703 на вклад "Мій пенсійний депозит" з щомісячною виплатою відсотків в розмірі 18% річних та строком повернення депозиту 11.06.2018р. Умовами договору №66901703 визначено що, якщо вкладник в день повернення депозиту не з'явиться до установи банку для отримання депозиту, то строк дії договору на строк депозиту автоматично продовжується щоразу на строк, вказаний у п.1.1. договору, на умовах та за процентною ставкою, що діятимуть у банку по даному виду вкладу на момент продовження. 11.06.2018р. в день закінчення строку договору депозиту вкладник не з'явився до установи банку для отримання депозиту, у зв'язку з чим договір автоматично було пролонговано на новий строк (18 місяців) відповідно до умов п.2.6 договору, а зобов'язання банка щодо нарахування процентів за ставкою, встановленою п.1.2 договору припинилось з моменту автоматичного продовження строку дії договору та виникло зобов'язання щодо нарахування процентів за ставкою, що діяла на момент продовження строку дії договору. Отже, починаючи з 12.06.2018р. відсотки за договором №66901703 нараховуються за процентною ставкою 12,5% річних, яка діяла в банку по даному виду вкладу на момент продовження. Представник відповідача зазначив, що позивач помилково вважає, що процентна ставка за договором була змінена відповідно до п.2.8 договору, оскільки даний пункт договору передбачає порядок зміни процентної ставки до початку автоматичного продовження строку дії договору в період дії первісного строку повернення депозиту встановленому в п.1.1. Пункт 2.6 договору передбачає автоматичне продовження строку дії договору на нових умовах щодо нарахування процентів за депозитом, що відповідає вимогам ч.4 ст.1060 ЦК України, та не містить додаткових вимог щодо розміщення оголошення про зміну процентної ставки в установах банку. Відповідно до умов договору, які прийняті та погоджені з позивачем шляхом підписання зазначеного договору, зміна процентної ставки в порядку, передбаченому цим пунктом договору, не вважається одностороннього зміною процентної ставки за депозитом та не потребує укладення між сторонами змін до договору. Також представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, зазначив про їх безпідставність та необґрунтованість, з посиланням на те, що дії банка є цілком правомірними та такими, що не суперечать нормам чинного законодавства, причинно-наслідковий зв'язок між обставинами, на які посилається позивач, та діями відповідача, так само і вина відповідача у їх виникненні відсутні.

18.10.2018р. до суду надійшла письмова відповідь позивача на відзив відповідача, в якій позивачем зазначено про те, що у наданому відзиві на позов відповідачем викладені посилання на положення Цивільного кодексу України щодо виконання зобов'язань за умовами договору, на які не розповсюджуються положення ч.4 ст.1061 ЦК України та ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та з метою недопущення в подальшому порушень вимог закону відносно договору банківського вкладу та прав споживача, відповідач зобов'язаний змінити форму договору, зазначив, що у випадку зміни банком відсоткової ставки на день повернення депозиту, автоматична пролонгація договору не здійснюється (а.с.№47).

Згідно до ч.5 ст.279 ЦПК суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, вважаю, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При розгляд справи встановлено, що 09.12.2016р. між ОСОБА_1 та АТ "Ощадбанк" в особі завідувача ТВБВ №10003/0607 філії - Дніпропетровське обласне управління Найденко Т.Ю. укладено договір №66901703 на вклад "Мій пенсійний депозит" на строк 18 місяців до 11.06.2018р. з щомісячною виплатою відсотків в розмірі 18% річних. Договір складено в письмовій формі, засвідчений особистими підписами уповноваженого представника банка та вкладника (а.с. № 4).

Згідно даного договору було відкрито депозитний рахунок НОМЕР_1, сума вкладу за договором становила 200 грн.

Згодом, 18.10.2017р. позивачем здійснено поповнення грошових коштів на депозитний рахунок та сума депозиту становила 62000 грн. Здійснення позивачем операцій щодо передачі грошових коштів відповідачу за договором №66901703 підтверджується наданою відповідачем випискою по депозитному рахунку (а.с.№ 17).

Відповідні обставини не заперечувалися сторонами в заявах по суті, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню, а тому прихожу до висновку, що обставини укладення 09.12.2016р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Ощадбанк" договору №66901703 на вклад "Мій пенсійний депозит", внесення позивачем грошових сум на депозитний рахунок доведені та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положення ч.ч. 1,3 ст. 1060 ЦК України визначають, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Згідно ч.ч.1,2,5 статті 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Частина 1 статей 627, 628, 631 ЦК України визначає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Так, підписавши договір №66901703 сторони дійшли згоди та погодили наступні умови.

Відповідно до п.1.2, 1.4 договору, процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 18% річних. Сплата відсотків за користування депозитом здійснюється щомісячно. У разі зміни строку депозиту за згодою сторін на умовах цього договору, нараховані відповідно до п.1.3 відсотки виплачуються вкладнику разом з поверненням депозиту.

Пунктами 2.1, 2.2. передбачено, що проценти за депозитом нараховуються банком від дня наступного за днем зарахування (внесення) депозиту на рахунок до дня , який передує поверненню депозиту або списанню грошових коштів з рахунку з інших підстав. Нарахування банком процентів за договором здійснюється з урахуванням календарного числа днів (неробочих святкових та вихідних включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366).

Умовами пункту 2.6 передбачено, що якщо вкладних в день повернення депозиту не з'явиться до установи банку для отримання депозиту, то строк дії договору на строк депозиту автоматично продовжується щоразу на строк, вказаний у п.1.1. договору, на умовах та за процентною ставкою, що діятимуть у банку по даному виду вкладу на момент продовження.

Отже, п.2.6 договору №66901703 від 09.12.2016р. передбачено, що строк дії договору та строк депозиту, у разі, якщо вкладник не виявив бажання отримати вклад з настанням строку для його повернення, може неодноразово продовжується без звернення клієнта, та при продовженні дії договору розрахунок відсотків на кожен новий строк проводиться за відсотковою ставкою, яка діє у банку для даного виду вкладу на момент продовження.

Пункти 4.12, 4.14 визначають, що вкладник підтверджує, що до моменту підписання цього договору банк надав йому інформацію зазначену в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Надана вкладнику інформація є повною та зрозумілою, вона забезпечує правильне розуміння фінансових послуг, які отримує вкладник відповідно до цього договору, без нав'язування йому банком її придбання. Договір сторонами прочитаний, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується підписами сторін.

Виходячи з викладеного прихожу до висновку, що уклавши відповідний договір на вклад позивач був ознайомлений з умовами, на яких ним будуть розміщені грошові кошти в банківський установі, погодився з порядком нарахування та виплати відсотків, зокрема, у випадку автоматичної пролонгації договору на новий строк і своє волевиявлення на укладення договору на визначених в ньому умовах засвідчив особистим підписом.

Згідно наданої відповідачем виписки по депозитному рахунку НОМЕР_1 встановлено, що банком зобов'язання щодо виплати вкладнику щомісячно відсотків за договором виконувалося належним чином.

Також, сторонами в наданих заявах по суті не заперечувалося, що з настанням строку повернення депозиту - 11 червня 2018р., вкладник ОСОБА_1 не з'явився до установи банку для отримання депозиту, тобто, не виявив бажання припинити правовідносини з банком на умовах визначених в договорі та отримати суму вкладу.

Отже, прихожу до висновку, що відповідно до п.2.6 строк дії договору на строк депозиту автоматично було продовжено на строк 18 місяців, на умовах та за процентною ставкою, що діяли у банку по даному виду вкладу на момент продовження.

Таким чином, зобов'язання банку щодо нарахування відсотків за ставкою 18% річних, встановленою п.1.2 договору припинилося 11.06.2018р. та з моменту автоматичного продовження строку дії договору на строк вказаний в п.1.1. виникло зобов'язання щодо нарахування відсотків за ставкою, що діяла по даному виду вкладу на момент продовження строку дії договору.

Відповідно до рішення Комітету з питань управління активами та пасивами АТ «Ощадбанк» №1803-11 від 05.03.2018 р., встановлені нові проценті ставки по регіональних управлінням АТ «Ощадбанк» та головному управлінню з обслуговування клієнтів за договорами «Мій пенсійний депозит» та з 15.03.2018р., процента ставка за даним видами вкладів в національній валюті при розміщенні вкладу на строк 18 місяців складає 12,5% річних (а.с. №34, 38).

Як вбачається з умов договору №66901703 автоматично пролонгованого на новий строк до 11.12.2019р., екземпляр якого був наданий банком на погодження вкладнику, розмір вкладу позивача за договором становить 62000 грн., розмір відсоткової ставки встановлено 12,5 % річних (а.с.№ 5). Договір у відповідній редакції не був погоджений позивачем у зв'язку з незгодою щодо умови розміру відсоткової ставки.

При цьому, прихожу до висновку, що відсоткова ставка за договором після продовження строку дії договору не була змінена банком відповідно до п.2.8 договору, оскільки даний пункт договору передбачає порядок зміни процентної ставки до початку автоматичного продовження строку дії договору в період дії первісного строку повернення депозиту встановленому в п.1.1, а автоматичне продовження строку дії договору на нових умовах щодо нарахування процентів за депозитом не протирічить вимогам ч.4 ст.1060 ЦК України, та не містить додаткових вимог щодо розміщення оголошення про зміну процентної ставки в установах банку.

Підсумовуючи викладене, вважаю що позовні вимогу ОСОБА_1, про визнання змін процентів в односторонньому порядку за строковим вкладом по договору протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відповідно до правових підстав на які посилався позивач в обґрунтування позову, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, а отже, не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1, про стягнення з відповідача на його користь 10000 грн., моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

В обґрунтування даної вимоги позивач посилається на те, що неправомірними діями (зневажливе ставлення до законних вимог вкладника, порушення прав позивача на розгляд скарги та усунення недоліків, відмова усунути виявлені порушення і провести своєчасну виплату відсотків) йому завдано моральну шкоду, яка полягає у психологічних переживаннях, порушенні звичайного стану життя, яку позивач оцінює в 10000 грн.

Відповідно до п.п 3,4 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

Згідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992р.№ 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Також, у відповідності до Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору».

Зазначаю, що позивачем, окрім посилань в позовній заяві на завдання моральної шкоди, не надано доказів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру погіршення стану здоров'я, а також, з яких міркувань позивач виходив при визначенні розміру моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

За таких обставин, враховуючи, що суд прийшов до висновку про те, що в діях відповідача не було порушень при зміні розміру відсоткової ставки внаслідок автоматичної пролонгації договору, вважаю, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту заподіяння відповідачем моральних страждань, не довів вину відповідача та не надав доказів причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача та начебто завданою шкодою.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за законом, з урахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 627, 628, 631, 1059-1061 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82. 89, 128-131, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суддя,

В И Р І Ш И Л А:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання змін процентів в односторонньому порядку за строковим вкладом по договору протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В. Ткаченко