Справа № 373/1742/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Опанасюка І.О.

з участю секретаря судових засідань Олійник Ю.І.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову в порядку п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову і просить забезпечити її позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного реєстратора Євка В.В., Щасливської сільської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г., : приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткача Є.В. про визнання права власності на нерухоме та рухоме майно у порядку спадкування за заповітом, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень та визнання недійсним та скасування договору дарування квартири шляхом заборони на відчуження майна, а саме:

-квартири АДРЕСА_1;

Посилається на те, що в 2014 році року ОСОБА_3 перебуваючи в шлюбі, на підставі договору дарування, без відома і згоди ОСОБА_10, подарувала квартиру АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_5, що підтверджується договором дарування квартири від 31.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстровано в реєстрі за № 2024.

Крім того, представник позивача зазначила в заяві про забезпечення позову, що квартира АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за двома особами: ОСОБА_3 та ОСОБА_5, та має два реєстраційні номери одного і того ж самого об'єкта: 38754370 та 05.

Вказані вище обставини, на думку представника позивача може мати наслідком істотне ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в подальшому, оскільки однією із позовних вимог, заявлених ОСОБА_2 є, саме, визнання недійсним договору дарування квартиру АДРЕСА_1, укладеного між відповідачами.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 вищезазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Дослідивши заяву та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна, оскільки даний захід забезпечення позову є достатнім та співмірним позовним вимогам, в частині скасування договору дарування квартири квартири АДРЕСА_1, з якими має намір звернутися до суду заявник. Крім того, даний захід забезпечення позову не порушить конституційних прав власників майна щодо володіння та користування спірним майном.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в порядку п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України - задовольнити.

Накласти заборону на відчуження нерухомого майна:

- квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна: 05, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5.

Заявник ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2; ОСОБА_4, місце реєстрації: АДРЕСА_4; ОСОБА_5 місце реєстрації: АДРЕСА_1; державний реєстратор Євко В.В. код ЄДРПОУ ВП 41590346, місцезнаходження ВП: вул. Гоголівська, буд. 6-А м. Київ; Щасливської сільської ради місцезнаходження: с. Щасливе, вул. Фестивальна, 39.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя І. О. Опанасюк