Справа № 703/3125/16-ц
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

23 жовтня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М., розглянувши матеріали заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л., заінтересовані особи: позивач - ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, представник третьої особи - адвокат ОСОБА_5, про встановлення, що договір позики був укладений в інтересах сім'ї і кошти, що були одержані за договором, використано на потреби сім'ї,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2018 року державний виконавець Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з заявою, в якій просить встановити, що договір позики від 10 травня 2011 року був укладений ОСОБА_3 в інтересах сім'ї і кошти в сумі 2 649 997 гривень 30 копійок, що були одержані за цим договором, використані ним на потреби сім'ї.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження за заявою, встановлено, що заява державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. подана з порушенням вимог ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

В порушення вищевказаної норми ЦПК України, до заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. не додано доказів наявності в нього повноважень звертатися до суду з відповідною заявою.

Як вбачається з вступної частини заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л., в ній зазначено, що вона подається у справі №703/560/18 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та одночасно у справі про стягнення заборгованості за договором позики.

Учасники в справі №703/560/18 не є сторонами і учасниками виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 703/3125/16-ц, який доданий державний виконавцем до заяви останнього, і на який державний виконавець посилається в своїй заяві в обґрунтування викладених в ній вимог.

З вказаної у заяві державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. інформації, суд позбавлений об'єктивної можливості дійти однозначного висновку, в якій справі вказана заява подана.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.4 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Враховуючи вищевказані норми ЦПК України, суд приходить до висновку, що органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах можуть звертатися до суду лише в порядку ЦПК України та у випадках встановлених законом.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, як вбачається з заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л., вона не обґрунтована жодною нормою ЦПК України, на підставі якої подана.

В розділі VІ «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, передбачено вичерпний перелік заяв, з якими державний виконавець має право звертатися до суду в ході виконання судового рішення, при цьому не містить права державного виконавця на звернення до суду з заявою про «встановлення, що договір позики був укладений в інтересах сім'ї і кошти, що були одержані за договором, використано на потреби сім'ї».

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Вищевказаний перелік прав державного виконавця передбачений Законом України «Про виконавче провадження» є вичерпним та можливості їх розширення з ініціативи держаного виконавця не передбачає.

Заяву державним виконавцем подано в порушення вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту - «Закон») за відсутності визначеного Законом права на звернення до суду з такою заявою.

Викладена в резолютивній частині заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. вимога по своєму змісту та суті являється вимогою про встановлення юридичного факту, який в подальшому породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по - батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. та доданих до неї письмових доказів вбачається спір про право, а саме: право власності ОСОБА_4, яка не являється стороною виконавчого провадження, який вирішується в порядку позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, державний виконавець Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. у своїй заяві про встановлення, що договір позики був укладений в інтересах сім'ї і кошти, що були одержані за договором, використано на потреби сім'ї, повинен був зазначити відповідні норми чинного законодавства України, які надають йому право на звернення до суду з відповідною заявою під час здійснення ним примусового виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л., в ній зазначено, що така подана в межах проведення виконавчого провадження №55044567, однак будь-яких доказів існування вказаного виконавчого провадження матеріали заяви не містять.

Крім того, як вбачається з вищевказаної заяви державного виконавця, останню подано у справі №703/560/18, яка в даний час перебуває на розгляді у судді Прилуцького В.О. Судове рішення в даній справі до цього часу не ухвалено.

До заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. додані копії письмових доказів, якими заявник обґрунтовує заявлені вимоги.

Разом з тим, частина письмових доказів, приєднаних до заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л., а саме: копія виконавчого листа №703/3125/16-ц, належним чином не засвідчена.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів є належними, проте, недопустими доказами.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. подана без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л. без руху до усунення вищевказаних недоліків заяви.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст.95, 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабіченко І.Л., заінтересовані особи: позивач - ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, представник третьої особи - адвокат ОСОБА_5, про встановлення, що договір позики був укладений в інтересах сім'ї і кошти, що були одержані за договором, використано на потреби сім'ї - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання заявником копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз'яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко