Дата документу 22.10.2018
Справа № 320/5969/18
22 жовтня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Купавської Н.М.
при секретарі - Діденко Т.Ю.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 посилаючись на те, що вона є власницею вищезазначеного будинку, у якому зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який є її сином. З 2016 року відповідач в будинку не проживає, його речей там немає, оскільки вона втратила з сином відносини та тривалий час не спілкуються. На теперішній час вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй будинком, а тому, вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «за відсутністю адресата вдома».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу відповідачів за місцем їх проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідачів немає.
Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Позивачка є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 про що свідчать договір дарування житлового будинку від 30.09.2009, зареєстрований в реєстрі за № 4581 та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.10.2009 /а.с.5-6/.
Судом встановлено, що у вищезазначеному будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується відомостями відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 06.08.2018 /а.с.11/.
Відповідач ОСОБА_2 є рідним сином позивачки.
Факт непроживання відповідача у вищевказаному будинку понад рік підтверджується довідкою голови квартального комітету № 23 Мелітопольської міської ради Запорізької області /а.с.8/.
В силу того, що відповідач зареєстрований у будинку позивачки, але в ньому не проживає, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, а тому, позивачка повинна сплачувати їх за свій рахунок.
Відповідач є членом сім'ї позивачки, а саме: рідним сином позивачки, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, тобто, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності ОСОБА_2 у будинку судом не встановлено.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2016 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини.
Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в АДРЕСА_1 понад рік, а тому, він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням в ньому.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: