Справа № 635/6999/18
Провадження № 2/635/3209/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Токарук Л.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просить суд:

- встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 15. 03. 2018 року, проживав разом з матірю ОСОБА_4, яка померла 03. 09. 2011 року, спільно за адресою: смт. Високий, вул. Фіалкова (колишня Орджонікідзе), 23, до терміну відкриття спадщини 03. 09. 2011 року;

- визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 60,60 кв. м. житловою площею 29,40 кв. м за адресою: смт. Високий, вул. Фіалкова (колишня Орджонікідзе), 23, Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17. 08. 1999 року ОСОБА_4 склала заповіт на користь сина ОСОБА_3 03.09.2018 померла ОСОБА_4. Спадкоємцем після смерті бабусі ОСОБА_4 за заповітом та за законом став її син, та батько позивача - ОСОБА_3, який спадщину прийняв, але не отримав відповідний правовстановлюючий документ про право власності житловий будинком. Батько позивача - ОСОБА_3 постійно мешкав разом з матірю ОСОБА_4, крім того його дружина ОСОБА_2 також була зареєстрована в будинку ОСОБА_4, тому коли ОСОБА_4 стала потребувати допомоги, він допомагав їй всіляко, матеріально та фізично, купував їжу та ліки, мешкав з нею постійно до її смерті смерті 03. 09. 2011 року. Батько позивача - ОСОБА_3 помер 15 березня 2018 року. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 були б позивач та мати позивача ОСОБА_2, відповідач по справі, але мати ОСОБА_2 відмовилася від спадщини на користь позивача. Позивач прийняла спадщину після смерті батька, тому що в період до 6 місяців з моменту смерті спадкодавця звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не отримала відповідні правовстановлюючі документи. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 22. 09. 2018 року приватний нотаріус відмовила ОСОБА_1 в наданні правовстановлюючих документів на житловий будинок у звязку з відсутністю доказів прийняття спадщини батьком позивача ОСОБА_3

Ухвалою суду від 05.10.2018 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.10.2018 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилась, відзив на позов не подала, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно і належним чином, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Інших заяв, заперечень та клопотань від сторін не надходило.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності незявившихся учасників.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_5 народилась 14 серпня 1974 року, батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_2 (а.с. 8).

Батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали шлюб 18.08.1973 (а.с. 12).

Після укладення шлюбу 25.09.1993 ОСОБА_5 змінила прізвище на «Іванова» (а.с. 9).

17.09.1999 ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, згідно з яким заповіла все майно своєму синові ОСОБА_3 (а.с. 15).

03 вересня 2011 року ОСОБА_4 померла (а.с. 13), 15 березня 2018 року помер її син ОСОБА_3 (а.с. 14).

З листа КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2018 вбачається, що за архівними матеріалами бюро право приватної власності на житловий будинок № 23 по вул. Фіалковій в смт Високий Харківського району Харківської області зареєстровано в цілому за ОСОБА_4; самовільні перебудови та прибудови, будівлі та споруди відсутні (а.с. 22).

Зазначені обставини також підтверджуються копією технічного паспорту на вказане домоволодіння (а.с. 23-25).

Згідно з актом комісії у складі депутата ОСОБА_7, сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 19), на момент смерті 03.09.2011 ОСОБА_4 з нею разом мешкав її син ОСОБА_3 за адресою: сел. Високий, вул. Орджонікідзе, 23, який проживав з нею більше 10 років.

Рішенням Височанської селищної ради від 21.01.2016 вул. Орджонікідзе перейменовано у вул. Фіалкову (а.с. 21).

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 від 27.09.2018 (а.с. 32) відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Фіалковій, 23, в сел. Високий Харківського району Харківської області після смерті батька ОСОБА_3 у звязку з ненаданням документа на підтвердження факту проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

З листа приватного нотаріуса ОСОБА_10 від 17.10.2018 вбачається, що нею 10.05.2018 відкрита спадкова справа після померлого 15 березня 2018 ОСОБА_3. Заяву про прийняття спадщини подано 14 травня 2018 року дочкою померлого ОСОБА_1, дружина померлого ОСОБА_11 подала заяву про відмову від спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_1. Інформація щодо заповітів від імені ОСОБА_3 відсутня.

З листа першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 18.10.2018 вбачається, що після померлої 03 вересня 2011 року ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався. Після померлого 15 березня 2018 року ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався.

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини 03.09.2011 ОСОБА_4 була власником спірного домоволодіння.

На підставі заповіту від 17.09.1999 право на спадкування майна після померлої ОСОБА_4 перейшло до її сина ОСОБА_3, який прийняв спадщину, оскільки на день смерті матері проживав разом з нею у спірному домоволодінні. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 не виявлено.

Факт проживання ОСОБА_3 разом із матірю ОСОБА_4 на час її смерті підтверджується дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Після смерті ОСОБА_3 15 березня 2018 право на спадкування майна останнього перейшло до його доньки ОСОБА_1 (позивача у справі), яка прийняла спадщину, подавши протягом встановленого законом строку відповідну заяву приватному нотаріусу ОСОБА_10 Інший спадкоємець дружина померлого ОСОБА_2 відмовилась від спадщини на користь позивача, подавши відповідну заяву нотаріусу.

Враховуючи відмову приватного нотаріуса ОСОБА_10 у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину, у справі виник спір.

Інших спадкоємців, які прийняли у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_3, окрім позивача, у ході розгляду справи не встановлено.

Оскільки позивач як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, вона має право на спадкування належного спадкодавцеві на момент смерті майна, до складу якого увійшло право власності на спірний житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1223, 1225, 1258, 1269, 1273 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 15.03.2018, проживав разом з матірю ОСОБА_4, яка померла 03.09.2011, спільно за адресою: смт. Високий, вул. Фіалкова (колишня Орджонікідзе), 23, до терміну відкриття спадщини 03.09.2011.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 60,60 кв. м, житловою площею 29,40 кв. м, за адресою: смт. Високий, вул. Фіалкова (колишня Орджонікідзе), 23, Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Суддя Д.М. Савченко