Справа № 2-199/11 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/2913/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті апеляційної скарги

18 вересня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ніткевича А.В. перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, з участю третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про знесення самочинного будівництва,-

встановив:

Оскаржуваним заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року позов задоволено повністю. Зобов'язано ОСОБА_4 знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Залізничного районного суду м. львова від 01.07.2014 року заяву ОСОБА_4 заяву про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, з участю третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про знесення самочинного будівництва - залишено без задоволення.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 рокуоскаржила ОСОБА_2, яка не брала участі у справі, однак вважає, що оскаржуване рішення порушує її права.

Перевіривши матеріали цивільної справи вважаю, що у прийнятті апеляційної скарги необхідно відмовити враховуючи таке.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм встановлює порядок апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що розглядаючи справу суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно дані обставини мають місце у зв'язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року вже було предметом апеляційного перегляду.

Зокрема, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 відхилено. Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року - залишено без змін.

Постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_6 від 16.03.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-199/2011 від 27 лютого 2015 року виданого Зализничним районним судом м. Львова.

Подавши 22.08.2018 року апеляційну скаргу на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року, ОСОБА_2 покликається на те, що таким порушені її право володіння та користування квартирою АДРЕСА_1, відтак і прибудови до неї, тому оскаржуване судове рішення стосується безпосередньо її прав.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" від 24.10.2008 року №12 для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду суддя-доповідач відповідно до статей 292 - 295 ЦПК повинен перевірити: 1) чи передбачена законом можливість апеляційного оскарження ухвали; 2) наявність в особи, яка подає скаргу, права на апеляційне оскарження судового рішення; 3) чи дотримано строк на подання апеляційної скарги; 4) відповідність апеляційної скарги формі та змісту, встановлених законом, і переліку додатків до неї; 5) чи сплачено в належному розмірі та у визначеному порядку судовий збір й витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя - доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги (п.8 Постанови).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до участі у справі не залучалась, питання про її права та обов'язки заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року у справі не вирішувалось.

При цьому, виконання рішень немайнового характеру, тобто за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, полягають у вчиненні особисто боржником певних дії або утриманні від їх вчинення.

Посилання апелянта на те, що оскаржуване рішення порушує її права в частині користування квартирою не свідчать про порушення її прав цим рішенням, оскільки таким вирішено питання про зобов'язання виключно відповідача ОСОБА_4 знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_1, жодних дій щодо самої квартири, у якій зареєстрована відповідач та інші особи, в тому числі апелянт ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 79), вчиняти не зобов'язано.

Наведене підтверджується також тим, що тільки відповідач ОСОБА_7 притягувалась до адміністративної відповідальності з приводу самовільного влаштування прибудови до квартири АДРЕСА_1, а також розпорядженням Залізничної районної адміністрації від 31.10.2006 року ОСОБА_4 зобов'язано демонтувати самочинну прибудову до 01.02.2007 року (а.с. 7, 8, 10, 14).

Ухвалами Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2018 року та 28 серпня 2018 року відмовлено в задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відповідно, про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, апелянт ОСОБА_2 не надала суду доказів, які підтверджують її доводи про те, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 рокувирішувалось питання про її права та обов'язки.

Крім цього, відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення у справі, яке вже було предметом апеляційного розгляду, ухвалено 27.02.2014 року, а апеляційна скарга подана в серпні 2018 року.

Враховуючи наведене приходжу висновку, що необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, з участю третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про знесення самочинного будівництва.

Керуючись ст.ст. 357, 368 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року.

Копію ухвали, апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами надіслати апелянту.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, з участю третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про знесення самочинного будівництва повернути до Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.В. Ніткевич