Справа № 548/1257/18
Провадження № 2/548/551/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю : секретаря судового засідання - Комаренко В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, мотивуючи його тим, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою відповідача, ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія І-КЕ №022734, виданого 22 жовтня 1998 року Вишняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження №15.

Позивач народилася у шлюбі між її мамою, ОСОБА_3, та батьком, ОСОБА_2. Шлюб батьків тривав у період з 03 серпня 1997 року до 16 січня 2009 року.

Від цього шлюбу у батьків, окрім позивача, народився ще неповнолітній син, її брат, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серія І-КЕ №050548, виданого 26 липня 2007 року Вишняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження №9.

Спільне життя у батьків не склалося. Тому 16 січня 2009 року шлюб між ними було розірвано, що доводиться свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-КЕ №048255, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №7 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів.

З моменту розірвання шлюбу батьків і до сьогодні позивач проживає разом з мамою та братом, що доводиться довідкою про склад сімї, виданою виконкомом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 25 червня 2018 р. №806.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2008 року у цивільній справі №2-104/08 стягнуто з відповідача на користь мами позивача, ОСОБА_3, на утримання дітей: неповнолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 28 січня 2008 року і до досягнення ними повноліття.

23 вересня 2016 року позивач досягла повноліття, але продовжує навчатися.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, але в заяві прохала суд про розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши , що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з»явилася, але в заяві прохала суд про розгляд справи у її відсутність.

Врахувавши позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки виданої Полтавським національним педагогічним університетом імені ОСОБА_5 від 02 липня 2018 р. №392/08 позивач, ОСОБА_1, є студентом 3 курсу денного відділення державної форми навчання психолого-педагогічного факультету цього навчального закладу. Очікуваний строк закінчення навчання - 30 червня 2019 року.

Оскільки позивач навчається на денному відділенні та, відповідно, не має можливості працевлаштуватися, вона знаходиться на повному утриманні своєї мами, ОСОБА_3. Вона не в змозі самостійно повністю матеріально забезпечити своє проживання. Тому, не дивлячись на те, що вона повнолітня, але потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2016 року у цивільній справі №548/1585/16-ц стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 13 жовтня 2016 року і до закінчення навчання. Відкрито виконавче провадження 52990382 з виконання виконавчого листа №548/1585/16-ц виданого Хорольським районним судом 21 листопада 2016 року.

Таким чином, станом на сьогодні відповідач має аліментні зобовязання щодо позивача, повнолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання, що в грошовому еквіваленті складає орієнтовно 700,00 грн.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки розмір витрат на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо значно зросли.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 143 цс 13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Тому за доцільне збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь ОСОБА_1 згідно рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2016 року у цивільній справі №548/1585/16-ц. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, адже він працює (останнє відоме місце роботи ФОП ОСОБА_6, ідент. номер НОМЕР_1, водій автотранспортних засобів), не має інших дітей та непрацездатних батьків, має задовільний стан здоровя. Окрім того, враховуючи мінливий характер роботи відповідача та нерегулярний заробіток (дохід), за необхідне змінити спосіб присудження аліментів - визначити розмір аліментів, що стягуються на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності з ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно вимог ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз?яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно дост. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,- задовольнити.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання позивача, повнолітньої доньки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті гривень 00 копійок), на її користь, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 10.07.2018 року і до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Виконавчий лист №548/1585/16-ц, виданий Хорольським районним судом Полтавської області 21.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь та на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка продовжує навчання, - відкликати.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір у розмірі 704,80 гривень на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 21.08.2018 року.

Суддя : Н.С.Миркушіна