10 вересня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Бондарчука В.В.
секретаря Потаніної О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
18 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що 17 листопада 2017 року між нею та відповідачем було укладено договір про поділ в натурі нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1, у зв'язку із цим у власності позивача знаходиться будинок за адресою АДРЕСА_1, а у власності відповідача знаходиться будинок по АДРЕСА_2. На будинок до його поділу в натурі існувала одна домова книга. Сторони були зареєстровані за місцем проживання по АДРЕСА_1. З огляду на викладене, позивач, зазначивши, що відповідач в її будинку з не проживає понад один рік без поважних причин, просить визнати його таким, що втратив право на користування будинком.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.
Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прав праві спільної часткової власності належав житловий будинок із відповідною частиною надвірних будівель, що розташований по АДРЕСА_1. Частки сторін є рівними та становлять по ?. У зазначеному будинку було зареєстровано місце проживання обох власників, що підтверджується копією будинкової книги.
17 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1. У зв'язку із цим, адреса розташування житлового будинку позивача залишилася старою АДРЕСА_1, а будинку відповідача присвоєно адресу АДРЕСА_2, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав.
В будинкові книзі, яка знаходиться у позивача на житловий будинок по АДРЕСА_1 в м. Хмельницькому значиться зареєстрованим з 2 квітня 2011 року відповідач ОСОБА_2, ці обставини підтверджуються також і довідкою №4623 від 3 липня 2018 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.
Відповідно до акту від 17 липня 2018 року ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 з часу реєстрації не проживає, а проживає за адресою АДРЕСА_2, відповідні обставини також підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
В силу ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Враховуючи, що право користування житлом тісно пов'язано із правом володіння ним, то на думку суду припинення права спільної часткової власності відповідача на будинок АДРЕСА_1, припиняє і право користування ним, у зв'язку із укладенням договору про поділ будинку. Враховуючи, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 право володіння, користування та розпорядження цим будинком у нього виникло з часу реєстрації права власності на нього - 8 грудня 2017 року, відповідно із цієї дати припинилося право користування частиною житлового будинку АДРЕСА_1.
Наявність зареєстрованого місця проживання відповідача у будинку АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу у реалізації його права володіння, розпорядження та користування належним їй майном, зокрема, вона не має можливості отримати субсидію, у зв'язку із чим несе надмірні витрати по утриманню житла.
На звернення до відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_1 отримала відповідь, що зняття реєстрації місця проживання ОСОБА_2 можливо лише на підставі його заяви, або у випадках визначених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», що підтверджується копією листа від 13 липня 2018 року.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Оскільки відповідач з часу реєстрації свого права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 не зареєстрував своє місце проживання у належному йому будинку, хоча фактично проживає у ньому та в добровільному порядку звернутись до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради із відповідною заявою про зняття з реєстрації не бажає, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 є порушеними та підлягають захисту, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Суд, вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що посилання на ст.405 ч.2 ЦК України, як на підставу для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом є недоречним, оскільки ОСОБА_2 членом її сім'ї ніколи не був, а з часу реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1, як цілий об'єкт річний строк не проживання відповідача не минув.
Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.15, 16, 317, 383, 391, 405 ЦК України, 76, 258, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та закінченню строку для подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня отримання складання судового рішення до апеляційного суду Хмельницької області.

ПозивачОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

ВідповідачОСОБА_2, місце проживання АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Текст рішення складений 10 вересня 2018 року.

Суддя: