Справа № 152/1799/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Одудовського С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника

позивача - ОСОБА_2,

представника

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач) про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 30 серпня 2006 року по 12 травня 2011 року.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 травня 2011 року шлюб між ними розірвано.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2010 року у справі №2-257/2010 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, в розмірі по 240 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07 квітня 2010 року і до повноліття дітей.

З часу присудження аліментів пройшло більше семи років. За цей час значно змінився рівень життя, підвищились ціни і соціальні гарантії.

Відповідно до вимог діючого законодавства, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, встановлений рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області із твердої грошової суми на частку від заробітку, встановивши їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дітей.

В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали в повному обсязі, на задоволенні наполягали.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши усі обставини справи, суд установив наступне.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2010 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, у розмірі по 240 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07 квітня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9, 10).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 2178 від 06 листопада 2017 року діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом із позивачем та знаходяться на їх повному матеріальному утриманні (а.с. 8).

Згідно виписки із медичної карти хворого денного стаціонару № 5334 від 02 вересня 2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_4 хворіє на хронічний гепатит С, активна фаза, жовтушна форма, висока ступінь активності, середня тяжкість. Супутнім діагнозом є: бронхіальна астма в стадії ремісії, хронічний холецистит, хронічний панкреатит без загострення (а.с. 79).

Відповідно до акту ТОВ «Сітісервіс-кр» від 07 червня 2018 року ОСОБА_4 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом із ним проживає та знаходиться на його повному матеріальному утриманні син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 137).

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 182, 184, 192 СК України, відповідно до яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину визначений у одній чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню, шляхом зміни способу стягнення.

Постанова пленуму Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 вказує на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способі їх присудження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги стан здоровя відповідача, його матеріальний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2010 року, визначивши їх у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Раніше виданий Шаргородським районним судом Вінницької області виконавчий лист відкликати.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Суддя І.В. Войнаровський