Справа № 310/9090/18
2-н/310/866/18
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2018 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з

Міністерства аграрної політики та продовольства України «Державне підприємство « База відпочинку «Янтарь» суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Міністерства аграрної політики та продовольства України «Державне підприємство « База відпочинку «Янтарь» заборгованості по заробітній платі в сумі 36937,81 гривень.

Згідно ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За ст. 167 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 169 ч. 2 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

При вивченні заяви про видачу судового наказу і доданих до неї документів, судом встановлено, що заявником не додано копії доданих до заяві документів у відповідній кількості для боржників.

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Подана позивачем в якості письмового доказу ксерокопія аркушу трудової книжки належним чином не засвідчена, не зазначено про наявність у позивача або у іншої особи оригіналів таких письмових доказів.

Крім того, заявниця у відповідності до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України зобовязана надати інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, заявниця до поданої заяви не додала належні копії приказів про прийом на роботу та звільнення з роботи, письмові докази про встановлення заявниці на займаній посаді розміру заробітної плати, устав Бази відпочинку «Янтар», підтвердження нарахування заробітної плати та з чого вона складається, оскільки заявником до заяви додано дві різні копії довідок про заборгованість по заробітній платі від 24.10.2018 року, розрахункові книжки, завірені виписки з розрахункової чи платіжної відомості, письмовий грошовий розрахунок сум несплаченої заробітної плати, які підлягають виплаті.

Натомість копія документу не є доказом, оскільки письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Заявниця до заяви долучила дві довідки щодо заробітної плати, які містять різні суми за однакові місяці. Крім того, в довідці № 29 від 24.10.2018 року вказано, що сума середньої заробітної плати складає 6284,88 грн., тоді як в іншій довідці № 28 від 24.10.2018 року сума заробітної плати за неповний жовтень 2018 року складає 26819,22 грн., що значно менше ніж загальна сума за попередні місяці і розрахунку вказаної суми не надано.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року вказано, що за змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100, статті 103 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК щодо належності та допустимості доказів.

Суд звертає увагу позивача на необхідність виправлення зазначених недоліків допущених у позовній заяві та засвідчення належним чином копій документів доданих в якості письмових доказів до позовної заяви, для їх оцінки при розгляді справи.

Таким чином, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а саме заявником не додано до заяви про видачу судового наказу копії усіх документів, не додані письмові докази на підтвердження нарахованої та несплаченої заробітної плати та інші письмові докази, що унеможливлює виконання вимог ст. 169 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165, 166, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України «Державне підприємство « База відпочинку «Янтар» суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

Надіслати копію ухвали заявникові.

Розяснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_2