Справа № 727/5630/18
Провадження № 2/727/1226/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона з відповідачем з 14 жовтня 2014 року перебувала у шлюбі, який рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 липня 2018 року було розірвано.

У шлюбі 01.09.2015 у них народився син ОСОБА_3, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та немає доходів, крім щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини, утримання якої вимагає значних матеріальних витрат.

Відповідач не виконує свій батьківський обовязок щодо утримання дитини, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча він здійснює підприємницьку діяльність в сфері розведення свиней та великої рогатої худоби, виробництва та реалізації мясних продуктів, разом з батьком орендує земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, отримує високі доходи.

Відповідач є працездатною людиною, на утриманні інших дітей, батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку, в нього немає.

У власності відповідача є транспортний засіб марки «MERСEDES VITO», придбаний у шлюбі, та житловий будинок.

А тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати предявлення позову до досягнення сином повноліття.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в сумі 1000 грн.щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суміза вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 ч. 2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що сторони з 14.10.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.07.2018 року було розірвано.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, 01 вересня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

Відповідач є працездатним, з 29.06.2011 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9-10).

Як вбачається з податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, у відповідача ОСОБА_2 працює шестеро працівників, яким він платить заробітну плату. Також він несе інші витрати, повязані з веденням підприємницької діяльності придбанням мяса ( а.с. 59 ), орендою виробничих приміщень та їх ремонтом ( а.с. 53 58 ).

Суд вважає, що відповідач отримує доходи і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Але, разом з тим, суд вважає, що позивачкою не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення з відповідача аліментів в твердій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно.

Суд, враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивачки та відповідача, вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивачка.

Крім того, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривні, з 1 грудня - 1626 гривень.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та дослідженні докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1700 грн., що є більше за прожитковий мінімум на дитину до 6 років,починаючи з 01.06.2018 року і до досягнення ним повноліття, задовольнивши частково позовні вимоги.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, то в цій частині необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки стаття 184 СК України такого розміру стягнення не передбачає.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст.7, 12, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 01 червня 2018 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 09.11.2018 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: