Провадження №2/193/393/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

30 жовтня 2018 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Ратушній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка без участі сторін, без фіксації технічними засобами заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування зазначила, що між сторонами в судовому порядку вирішується питання про стягнення боргу за борговою розпискою, а саме грошових коштів .

Відповідач ОСОБА_2 приховує від позивача зазначені кошти, а тому є підстави вважати, що вона може скористатись своїм правом, використати на свої особисті потреби та порушити її право власності на ці кошти, тому з метою уникнення ризиків невиконання рішення суду в майбутньому просить накласти заборону на користування грошовими коштами та накласти арешт на кошти відповідача, які перебувають в ПАТ КБ «Приватбанк», а також просить накласти арешт на майно, яке знаходиться у приватній власності відповідача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 9.3 Глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Згідно до п. 9.6 Глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженоїПостановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії:

-якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта. Документ про арешт коштів банк обліковує на відповідному позабалансовому рахунку;

-якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання;

-якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що оскільки є підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 може скористатись своїм правом на розпорядженням грошових коштів, свого нерухомого майна та витратити на особисті цілі або передати їх іншим особам, що призведе до неможливості виконання рішення суду в майбутньому чи утруднить його виконання. З метою уникнення такої ситуації та ускладнення, в такому випадку, вирішення справи по суті, суд доходить висновку про задоволення зазначеної заяви в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача в банківській установі та на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, с.Вишневе, вул.Татарця, буд.135, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

В той же час суд не може погодитися із заяво позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на належну відповідачу земельну ділянку загальною площею 8,070 га, яка знаходиться на території Ордо-Василівської сільської ради та яка передана відповідачем в оренду ТОВ "Регул-Агро" на сім років з наступних підстав.

Як розяснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особа, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися майном, набутим на достатній правовій підставі іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, відповідач є орендодавцем, який передав земельну ділянку на підставі договору оренди земельної ділянки юридчній особі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, внаслідок чого обраний позивачем спосіб забезпечення позову може порушувати права інших осіб та обмежити їх права, як господарюючого субєкта.

Крім того, обраний позивачем спосіб забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку належну відповідачеві значно перевищує розмір позовних вимог та не є співмірним заявленому позову, що не відповідає вимогам ч.3 ст.150 ЦПК України.

З врахуванням викладеного, вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку відповідача для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана в оренду іншому господарюючому суб'єкту є необгрунтованою, не підтвердженою матеріалами поданої заяви та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149,150, 258, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 61062,55 грн. не виходячи за межі позовної заяви, які знаходяться на банківських рахунках у банківській установі - Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , р/р 9100 та належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Накласти арешт на домоволодіння загальною площею 31,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, с.Вишневе, вул.Татарця, буд.135, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, частка власності 1/1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідач вправі подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження в Дніпровський апеляційний суд Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Д.А. Кащук