Справа № 188/1207/18
Провадження № 2/188/584/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

в складі : головуючої судді Ніколаєвої І.К

при секретарі Карпенко С.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його утримання на період навчання.

В обґрунтування позову зазначив, що його батьки знаходилися в шлюбі з 10.10.1998 року по 17.01.2011 року. Шлюб був розірваний Петропавлівським районним судом.

Відповідач ОСОБА_2 є моїм батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 090049, виданого 29.08.2000 року відділом РАГС Петропавлівського районного управління юстиції актовий запис №67.

Відповідач за рішенням Петропавлівського районного суду від 17.01.2011 року платив на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів до його повноліття.

17 серпня 2018 року позивач став повнолітнім, але навчається в Державному навчальному закладі «Дніпропетровський технолого-економічний коледж» за денною формою навчання, кінцевий термін навчання січень 2020 року.

На даний час відповідач не надає належної матеріальної допомоги на його утримання, а йому потрібно купувати одяг, добре харчуватися, витрачати кошти на придбання учбової літератури, оплачувати проїзд додому та під час навчання в маршрутних автобусах.

Мама позивача не працює, знаходиться у декретній відпустці, і їй самій утримувати його дуже важко.

Відповідач працює, отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, не є пенсіонером та інвалідом, має на утриманні ще одну дитину.

Прохає задовольнити його позов та стягнути з відповідача на його користь аліменти на час навчання, але не більше ніж до 23 років у розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та обґрунтував чому саме він прохає стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частина його доходу. Розповів суду, що він навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує, багато грошей потрібно для придбання самого необхідного для проживання та проїзду. Не погоджується на пропозицію відповідача щодо зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини його доходу. Надав суду копію судового наказу від 01.10.2018 року на підставі якого з нього стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходу. Та зазначив, що платити на двох дітей 50% доходу йому буде дуже важко. Відповідач не заперечував, що він проживає у другому шлюбі разом з донькою та дружиною, яка також працює. Вказав, що він має постійних дохід.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 090049 від ІНФОРМАЦІЯ_1 видане відділом РАГС Петропавлівського районного управління юстиції за актовим записом №67.

Позивач є повнолітнім і продовжує навчання на денному відділенні ДНЗ» Дніпропетровського технолого-економічного коледжу» 1 рівня акредитації (наказ №69/в від 11.08.2017 року на 3 курсі, що підтверджується довідкою з місця навчання від 27.06.2018 року № 182 (а.с. 7)

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає, хоча має постійний заробіток, працевлаштований.

Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач не надав суду ніякої інформації про свої фактичні доходи, не надав доказів,того, що ним сплачуються аліменти на іншу доньку, відсутні докази про тяжкий матеріальний стан, Отже, враховуючи викладені обставини справи, та зважаючи на те, що ОСОБА_1 , який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батька, а батько - відповідач по справі зобовязаний виплачувати аліменти на повнолітнього сина , який навчається, та не надав доказів неспроможності сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання. На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Однак відповідачем не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 58, 59, 60, 88, 209, 212, 214 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, інпп. НОМЕР_1, який народився в с. Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, інпп. НОМЕР_2, який народився в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на його утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) , починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду, а саме з 20 серпня 2018 року і до припинення ним навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 віку.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, інпп. НОМЕР_1, який народився в с. Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір на користь держави в розмірі 704 гривен 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпропетровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_3