АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/939/18 Справа № 179/914/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ковальчук Т. А. Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Магдалинівської районної державної адміністрації на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, -

в с т а н о в и л а:

22 червня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Магдалинівської РДА про визнання незаконним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення, в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Магдалинівської РДА Коробова Ю.А. № 73-к-17 від 09.06.2017 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани (а.с.1).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження в.о. голови Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Коробова Ю.А. № 73-к-17 від 09 червня 2017 року про оголошення догани начальнику відділу агропромислового розвитку райдержадміністрації ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Стягнуто з Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь держави судовий збір в сумі - 640 грн. (а.с.120-123).

Не погодившись із вказаним рішенням, Магдалинівська районна державна адміністрація подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального та матеріального права та просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.126-131).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач з 01 березня 2017 року працює на посаді начальника відділу агропромислового розвитку Магдалинівської райдержадміністрації.

Згідно службової записки начальника управління агропромислового розвитку Дніпропетровської облдержадміністрації від 25.05.2017 року виявлено неналежне виконання заходів Програми розвитку і охорони земель у Дніпропетровській області на 2011-2018 роки, а саме розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на користь учасників бойових дій (а.с. 3).

У відповідності до пояснювальної записки ОСОБА_4 від 26.05.2017 року, адресованої в.о. голови Магдалинівської райдержадміністрації, позивач зазначає про належне виконання роботи щодо розроблення проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок на користь учасників бойових дій та необхідність забезпечення відділу агропромислового розвитку канцелярським приладдям, оргтехнікою та коштами на відрядження (а.с.4).

Позивач надала дисциплінарній комісії особисті пояснення (а.с.5) та надано документи щодо розроблення проектів землеустрою (а.с.12-38). Вказані документи містять повну інформацію про виконавця робіт, вид виконуваних робіт та їхню вартість. Проектною організацією надано пояснення про причини затримки виготовлення проектної документації (а.с.39).

Розпорядженням в.о. голови Магдалинівської районної державної адміністрації від 09.06.2017 № 73-к-17 ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та їй оголошено догану на підставі Подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних питань від 09.06.2017 року (а.с.2).

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуване розпорядження є безпідставним, відтак є незаконним і підлягає скасуванню.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо, оскільки суд дійшов їх, порушивши норми процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи по суті

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України (чинного на час постановлення рішення) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в п. 2, 3 Постанови від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.. 15 ЦПК).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17), ГПК України (ст. 1, 12), КПК України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ст. 4 КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_4 працює на посаді начальника відділу агропромислового розвитку Магдалинівської райдержадміністрації з 01.03.2017 по даний час, є державним службовцем, приймала присягу державного службовця.

Заявлені позивачем вимоги пов'язані з проходженням публічної служби, а тому спір є публічно-правовим і підлягає розглядом у порядку адміністративного судочинства.

Зазначений правовий статус позивача, як державного службовця, судом першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного судового рішення, не враховано.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування; (аналогічні положення містилися в п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України в редакції з 06.07.2005 по 15.12.2017).

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.19 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновленням на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

З урахуванням викладеного та правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 грудня 2016 року у справі № 6-28цс16, апеляційний суд вважає, що заявлені вимоги позивача про визнання незаконним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення, а тому зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду судом у порядку адміністративного судочинства.

Тобто, доводи апелянта про те, що позивач перебуває на державній службі, що спір з приводу проходження позивачем публічної служби віднесено до компетенції адміністративного суду, є обґрунтованими.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, підстави для перевірки доводів апеляційної скарги позивача відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст.19 - 22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, рішення суду першої інстанції від 19 вересня 2017 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу ОСОБА_4 її право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 367, 374, 377, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Магдалинівської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: