Номер справи 623/1918/18
Номер провадження 2/623/845/2018
РІШЕННЯ

іменем України

16 жовтня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуренко М.О.

за участю: секретаря - Телешевської В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з відповідачем знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2000 року у міському відділі РАГС м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 205.

Від спільного сімейного проживання народилась дитина: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не склалося. На даний час сімейні стосунки припинені. Фактично шлюбні сімейні відносини не підтримують з 2014 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливе, оскільки вважає, що подальше збереження сімї та спільне проживання порушуватиме його інтереси.

До судового засідання позивач не з'явився, однак в позовній заяви просить розглянути справу без його особистої участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Частинами 9 та 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2000 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.11).

Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм СК, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 2014 року, можливість збереження сімї втрачено.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна із основних його засад, яка ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому шлюб припиняється внаслідок розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, крім цього береться до уваги також те, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Таким чином прізвище відповідача залишити без змін «Данильченко».

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 113 СК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 19.06.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: 64309, АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Ізюмським РС ГУ ДМС України в Харківській області 05.03.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, яка зареєстрована та мешкає за адресою: 64309, АДРЕСА_1, зареєстрований 15 вересня 2000 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 205.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище - «Данильченко».

Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області просимо внести зміни до державного реєстру актів цивільного стану в Україні та внести відмітку до актового запису про шлюб № 205 від 15 вересня 2000 року, виконаний в міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Ізюмським РС ГУ ДМС України в Харківській області 05.03.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, яка зареєстрована та мешкає за адресою: 64309, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 19.06.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: 64309, АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 704,80 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя М.О. Гуренко