РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Довгалець Н.М.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування Гощанської райдержадміністрації ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, вказує, що з 2011 року малолітній син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач протягом цього часу жодного разу не відвідував сина та не цікавився його вихованням. Жодної матеріальної допомоги не надавав.

А тому, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В заяві на імя суду позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та справу розглянути без її участі.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольниити позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце був повідомлений у передбаченому законом порядку. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4, в якій останній позовні вимоги ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 повністю визнав та просить справу розглянути без його участі.

Представник служби у справах дітей Гощанської РДА не заперечувала щодо задоволення позову, вказала, що позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №199040, виданого повторно 03 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано та з ОСОБА_4 стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину.

Станом на 01 березня 2018 року розмір заборгованості ОСОБА_4 щодо сплати аліментів становить 97 318 (девяносто сім тисяч триста вісімнадцять) грн. 10 коп., відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області.

Згідно із довідки №707 від 11 червня 2018 року, виданої Виконавчим комітетом Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно, проживає з матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: Рівненська область, Радивилівський район, с.Нова Пляшева, вул.Першотравнева, 17.

Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний і моральний розвиток.

Ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини згідно із п.2 ст.164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками.

Відповідач ОСОБА_4 не вчинив жодних дій для участі у вихованні дитини, що свідчить про відсутність обєктивних причин неможливості відповідача забезпечити дитину необхідним для розвитку та виховання в домашніх умовах. При цьому судом не встановлено обставин, існування яких, перешкоджає у здійсненні відповідачем своїх батьківських обовязків.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що батько малолітнього ОСОБА_5 не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не проявляє батьківської турботи. Тобто, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків.

А тому суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в с. Жовтневе Радивилівського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації народжень 22.02.2010 року зроблено відповідний запис за № 01, свідоцтво про народження І-ГЮ № 199040 від 03.01.2014 року.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Пацко