Справа № 180/1847/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.

з секретарем судового засідання Назаренко А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 1973 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 75. Позивач звернулася з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Часто виникали сварки, в наслідок чого з вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Просить шлюб розірвати.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Щодо законних підстав.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем (заява від 24.10.2018 року), це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони припинили шлюбні відносини, дітей віком до одного року не мають, примирятися не бажають, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст.206 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 352,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 206, 141, 142, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 січня 1973 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 75.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету (отримувач коштів УК у м.Марганець; код за ; банк отримувача (ГУ ДКСУ) Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок 4028; код класифікації доходів бюджету 22030101) 50 відсотків судового збору, сплаченого 04 вересня 2018 року через філію Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» за квитанцією № 1/87 а саме 352 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Нахімова,2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер та паспортні дані відсутні, зареєстрований за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Кленова,2/7.

Суддя