Провадження № 2-о/522/187/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник у листопаді 2017 року звернувся до суду із заявою, по якій просив: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час постійно, безперервно проживав на території України.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому необхідно отримати посвідку на постійне місце проживання в Україні, оскільки на сьогоднішній день батьки та сестри заявника померли та поховані в Одесі, у нього виникла необхідність перебувати на території України, для того, щоб мати можливість доглядати за їх могилами, вступити в спадщину померлої сестри та реалізувати свої права.

Звернувшись до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області йому було відмовлено та роз`яснено право звернення до суду.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи та перевірившидокази надані заявником в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ізст. 5 ЦПК Україниздійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободита інтереси фізичних осіб, права та інтересиюридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб, визначенийзаконом або договором.

Відповідно дост. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 15 листопада 2007 року Серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 з 1953 року мешкав на території України, оскільки його батько ОСОБА_2 , був військовослужбовцем.

З 1953 року по 1955 рік заявник мешкав на Шкільному аеродромі. З 1955 по 1963 рік мешкав у військовому містечку Одеської області станція Раухівка.

У 1963 році він, ОСОБА_1 разом з батьками переїхав мешкати в Одесу на АДРЕСА_1 . З 1968 року по 1970 рік заявника призвали до армії, про що свідчить військовий білет НОМЕР_2 , виданий Приморським районним військовим комісаріатом Одеської області від 12 листопада 1968 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Після проходження військової служби, заявник повернувся мешкати до батьків в Одесу на АДРЕСА_1 , де був прописаний , про що свідчить довідка ЖКС «Фонтанський» дільниця № 8 від 07 липня 2008 року, копія якої наявна в матеріалах справи.

Батьки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та сестри постійно мешкали та були прописані в Одесі, що підтверджується копією довідки № 1565 від 04.06.2015 року про склад сім`ї та прописку.

У відповідності до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставіЗакону України «Про громадянство України»і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що у порядку ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК перелік фактів, які мають юридичне значення та встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Заявник у своєму позові зазначив, що встановлення факту постійного безперервного проживання на території України з 24 серпня 1991 року і по теперішній час необхідно для отримання посвідки на постійне місце проживання в Україні, оскільки на сьогоднішній день батьки та сестри заявника померли та поховані в Одесі, у нього виникла необхідність перебувати на території України, для того, щоб мати можливість доглядати за їх могилами, вступити в спадщину померлої сестри та реалізувати свої права.

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315-319, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час постійно, безперервно проживав на території України.

Апеляційні скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складений 02.07.2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук