Справа № 700/867/18
Номер провадження 2-н/700/20/18
У Х В А Л А

про самовідвід судді

23 жовтня 2018 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Лисянського районного суду Черкаської області звернулася із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Суддею Бесараб Н.В. до відкриття провадження у справі заявлено самовідвід відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України у зв'язку з тим, що її син - ОСОБА_2 є боржником у даній справі.

Заява про самовідвід судді підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити самовідвід або бути відведений.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суддя приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Наталії Володимирівни про самовідвід, задовольнити.

Відвести суддю Бесараб Наталію Володимирівну від участі у судовому провадженні, як головуючого у справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів передати до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи іншому судді, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. В. Бесараб