Справа № 302/1001/18
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

(заочне)

26.09.2018 смт. Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

з участю:

секретар с/з ОСОБА_1,

позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в райсуді в смт.Міжгір'ї цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину,-

В С Т А Н О В И В:

06.08.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з таким обгрунтуванням. 15.08.1994 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Колочавської с/ради Закарпатської області за № 38. У сторін від шлюбу народилося четверо дітей: двоє синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вже є повнолітніми, та двоє дівчат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила, те що відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи в нетверезому стані ініціює сварки з позивачкою, під час яких застосовує до позивачки фізичне насильство, нищить спільно нажите ними майно. Відповідач відсторонився від утримання дітей та фактично з 2016 року за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає, а з вказаного часу постійно проживає чи перебуває ймовірно в Тверській області РФ, живе з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину. Позивачка не підтримує шлюбних стосунків з відповідачем, не спілкується з ним, шлюб існує формально. Коштів на утримання неповнолітніх дітей відповідач не надає та не забезпечує дітей матеріально. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою з даним позовом до суду.

Позивачка заявлений позов підтримала, просить такий задовольнити. Справу просить розглянути без участі відповідача, надає згоду на розгляд справи в заочному провадженні. Додатково суду повідомила, що відповідач в 2018 році приїзжав додому, однак своєї поведінки не виправив, знову пиячив, вчинив сімейне насильство відносно неї, за що був притягнутий до адмінвідповідальності у виді штрафу та знову поїхав до Росії, не залишивши їй коштів для існування. Просить суд, розірвати шлюб, бо примирення між нею та відповідачем неможливе.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, яка повернулася неврученою з відміткою Укрпошти "за письмовою заявою відправника, одержувача", та через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Міжгірського районного суду Закарпатської області, відповідно до вимог ч.7 п.п.11,12 ст.128 ЦПК України. Згідно довідки Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 16.08.2018 року за вих. № 226, гр.ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 , на даний час по місцю реєстрації та проживання відсутній, знаходиться за межами України.

Суд ухвалив, за згодою позивачки, про заочне провадження в справі, відповідно до вимог ст. 280 ч.1 ЦПК України.

Оцінивши позицію позивачки та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Позивачкою заявлена вимога про розірвання шлюбу, ця вимога підлягає до задоволення виходячи з такого.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 074347, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрували шлюб 15 серпня 1994 р. у виконавчому комітеті Колочавської Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 38.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Сторони не підтримують шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім'ї, проживають окремо з 2016 року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та просить не надавати строк для примирення, оскільки відповідач фактично проживає в Російській Федерації з іншою жінкою. Весною по приїзду додому затіяв сімейну сварку в присутності дітей, за що 02.04.2018 року був притягнути судом до відповідальності, за вчинення сімейного насильства. Неповнолітні діти сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні і це не оспорюється відповідачем.

За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, так як відповідач вчиняв відносно неї сімейне насильство, що підтверджено постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.04.2018 року, в справі № 302/370/18. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Позивачкою одночасно з позовною вимогою про розірвання шлюбу заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 Ця вимога підлягає до задоволення виходячи з такого.

З свідоцтв про народження серії І-ФМ № 227225 та № 176142 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей народжених ними за час шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,

Відповідачем не заперечено факт проживання їх неповнолітніх дітей з матір'ю ОСОБА_2М.(позивачкою). Також відповідачем не подано суду жодного доказу щодо добровільного утримання його неповнолітніх дітей, наявність в нього інших утриманців та про відсутність доходів через стан здоров'я.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1500 грн., який позивачка просить визначити, перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину віком 14 та 6 років, що не суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України.

Позивачка заявила клопотання про повернення їй, після розірвання шлюбу з відповідачем , дошлюбного прізвища "Самборин".

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначенням засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

За положеннями ч. 6 ст. 15 цього ж Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Згідно ч. 8 ст. 15 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах громадянина України робиться відмітка про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, з якою розірвано шлюб, та місця і дати державної реєстрації розірвання шлюбу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення позивачки в даному випадку до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану для вирішення питання про зміну прізвища на дошлюбне, у зв'язку з реєстрацією розірвання шлюбу.

Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Позивачка ж ставила питання про розірвання шлюбу з відповідачем в порядку позовного провадження. За наведених обставин у клопотанні позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища слід відмовити.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивачкою заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру - про розірвання шлюбу, за яку нею оплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., та майнового характеру - про стягнення аліментів, яка позивачкою судовим збором не оплачена, з підстав передбачених ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Позивачка в судовому засіданні заявила клопотання про стягнення з відповідача у її користь понесених нею судових витрат у виді судового збору, на підставі ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ця вимога підлягає до задоволення. Також з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 704,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів, згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-284, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який укладений 15.08.1994 року і зареєстрований у Колочавській сільській раді Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом № 38.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_8, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешк. с.Колочава, вул.Шевченка, 154, Міжгірського району Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно, починаючи з 06 серпня 2018 р., у твердій грошовій сумі по 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми одного місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у виді судового збору в сумах:

- 704,80 (сімсот чотири) грн. 80 коп. у користь ОСОБА_2;

- 704,80 (сімсот чотири) грн. 80 коп. у користь держави.

Копію рішення надіслати у відділ ДРАЦС у Міжгірському районі.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Міжгірського районного суду. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 28.10.2018 року.

Суддя: ОСОБА_7