ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

справа № 646/4920/18

провадження № 22ц/818/287/18

16 жовтня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Литвин О.Б.,

учасники справи:

заявник - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

боржник - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2018 року (суддя Янцовська Т.М.)

по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Червонозаводським районним судом міста Харкова 05 квітня 2016 року по справі за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, -

встановив:

27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого Червонозаводським районним судом м.Харкова 05 квітня 2016 року по справі №646/3460/16ц 2-н/ 646/152/2016 за заявою КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 15 979 грн. 71 коп., 3% річних у сумі 466 грн. 20 коп., інфляційні витрати у сумі 5208 грн. 13 коп., та судового збору в сумі 689 грн. 00 коп.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01.08.2018 року повернуто заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду на підставі ст. 170 ЦПК України - у зв'язку із несплатою судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу не справляється.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу без розгляду, судом першої інстанції були застосовані положення ч.ч. 5,6 ст.170 ЦПК України, оскільки до заяви про скасування судового наказу не було додано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Однак із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття перша Закону України «Про судовий збір»).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND), рішення № 28249/95 Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У зв'язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), виключно відповідно до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється, зокрема, за подання заяви про скасування судового наказу.

Вказаний закон є спеціальним, а тому його норми мають перевагу над нормами ЦПК України.

Суд першої інстанції, повертаючи заяву про скасування судового наказу зазначених положень закону права не врахував і дійшов необґрунтованого висновку про необхідність сплати судового збору, порушивши при цьому право заявника на доступ до суду.

Таким чином, підстав для повернення заяви у суду не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, адже вона постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2018 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко