КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5013/2018
У Х В А Л А

28 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/11925/17

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шахової О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Всеукраїнська профспілка «Народна солідарність», Первинна профспілкова організація № 803-3 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційна скарга залишена без руху та надано час для усунення недоліків, а саме: для визначення всіх учасників справи та зазначення їх місце проживання чи перебування та для надання копій апеляційної скарги і долучених до неї письмових матеріалів, відповідно до кількості учасників справи.

Як вбачається зі зворотного поштового повідомлення копію ухвали від 28 листопада 2018 року, вручено ОСОБА_2 10.12.2018 року (т.2 а. с.10).

Станом на 28.12.2018 року, особою, яка подала до суду апеляційну скаргу, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року недоліки не усунуті.

Таким чином, діючи на власний розсуд, сторона не виявляє належного зацікавлення у розгляді апеляційної скарги, тому суд розцінює таку поведінку ОСОБА_2 як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Вказані обставини, ураховуючи положення ст. 357 ЦПК України , дають суду підстави повернути апеляційну скаргу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вимоги щодо визначення всіх учасників справи та зазначення їх місце проживання чи перебування та до надання копій апеляційної скарги і долучених до неї письмових матеріалів, відповідно до кількості учасників справи не є порушенням права на справедливий судовий захист і не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року - визнати неподаною та повернути.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ШаховаО.В.