Справа № 452/1916/18
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого - судді Кравціва В.І., розглянувши у порядку загального позовного провадження за правилами ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності всіх учасників справи та не здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання неправомірними бездіяльність та рішення головного державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Звір І.М. щодо виконання виконавчого листа, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту,

встановив:

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду зі скаргою паро визнання неправомірним бездіяльності та рішення головного державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Звір І.М. у виконавчому провадженні ВП № 46319897 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором споживчого кредиту в сумі 26 928,02 грн., яка полягає у нездійсненні всіх передбачених заходів щодо примусового виконання судового рішення та винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

У обґрунтування скарги ПАТ «Родовід Банк» посилався на те, що на виконанні у Самбірському МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області знаходився виконавчий документ виконавчий лист, виданий Самбірським міськрайонним судом Львівської області 11 листопада 2014 року на підставі відповідного судового рішення від 28 липня 2014 року у справі № 452/1777/14-ц за позовом ПАТ «РодовідБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і рішення набрало законної сили 7 серпня 2014 року.

2 липня 2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримало постанову від 26 червня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження.

Однак, під час винесення вказаної постанови державним виконавцем Звір І.М. порушено норми матеріального та процесуального права у зв`язку із чим така постанова має бути скасована.

Також, державним виконавцем не в повному обсязі здійснені виконавчі дії з виконання вказаного виконавчого документа, чим допущено неправомірну бездіяльність з огляду на таке.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, всупереч вимогам цієї статті державним виконавцем не було вжито належних заходів щодо розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідного відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника у шлюбі, МРЕВ ДАІ УМВС України у Львівській області та до інспекції державного технічного нагляду у Львівській області про наявність у боржника чи її чоловіка автомототранспорт них засобів, тракторів, дорожньо-будівельної та сільськогосподарської техніки, до ДПС про підтвердження інформації про реєстрацію боржника приватним підприємцем, до Державної нотаріальної контори для отримання витягу зі спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення його у реєстр як спадкоємця та інших запитів. Тобто виконавчі дії виконано формально, не в повному обсязі та не у відповідності з вимогами закону.

Представник ПАТ «РОДОВІДБАНК», будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення у судове засідання не з`явився.

Головний державний виконавець Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівської області у судове засідання не з`явилася , подала заяву про те, що 21 листопада 2018 року на рахунок відділу ДВС по ВП № 46319897 надійшли кошти на загальну суму 38 778,21 грн., що включають суму заборгованості по виконавчому листу № 452/1777/14-ц, виданого 11 листопада 2014 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області. Станом на 21.11.2018 виконавче провадження було завершене на підставі п. 2) ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки на рахунок відділу боржником сплачено заборгованість, постанову про повернення виконавчого документа скасовано та перераховано кошти відповідно до виконавчого листа стягувачу.

27 листопада 2018 року виконавче провадження щодо вказаного виконавчого документа завершено на підставі п. 9) ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» про що винесено відповідну постанову та скеровано сторонам.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної скарги з таких підстав.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Самбірським міськрайонним судом Львівської області 11 листопада 2014 року видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином.

26 червня 2018 року головним державним виконавцем Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Звір І.М. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Із розпорядження № 46319897 видно, що грошові кошти в сумі 38778,21 грн., що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 452/1777/14-ц, виданого 11 листопада 2014 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, перераховано на користь ПАТ «Родовід Банк».

Із постанови про закінчення виконавчого провадження від 27 листопада 2018 року, винесеної головним державним виконавцем Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Звір І.М., відомо, що вказане виконавче провадження закрито на підставі п. 9) ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду згідно виконавчого документу.

Тобто, державним виконавцем повністю та відповідно до закону України «Про виконавче провадження» виконано виконавчий лист та відсутні підстави для визнання її дій неправомірними.

Керуючись ст. ст. 258-261, 451 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» про визнання неправомірними бездіяльності та рішення головного державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Звір І.М. у виконавчому провадженні ВП № 46319897 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором споживчого кредиту в сумі 26 928, 02 грн., яка полягає у нездійсненні всіх передбачених заходів щодо примусового виконання судового рішення та винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя