Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1435/17
Провадження № 2-ві/273/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відвід судді Васильчук Олени Василівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні цим будинком,-

В С Т А Н О В И В :

До суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про відвід судді Васильчук О.В. по вищевказаній справі.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області 11 вересня 2018 року зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід судді Васильчук О.В. від вказаної справи в порядку, що визначений ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передано для розгляду судді Новицькому Є.А. для вирішення клопотання про відвід судді Васильчук О.В.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_5 вказує, що у листопаді 2017 року був поданий позов про визначення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні ним.

Позов немає майнового характеру та ціни позову, він відповідав вимогам ст. 119 ЦПК України, але ухвалою судді Баранівського районного суду Васильчук О.В. від 04.12.2017 року цей позов був безпідставно залишений без руху з підстав невірно сплаченого судового збору.

При цьому, на думку позивача та його представника вказаний позов відповідав вимогам ст. 119 ЦПК України, а судовий збір був сплачений згідно ч. 10 ст. 80 ЦПК України, яка говорить про те, що у позовах, які складаються з кілкох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог, тобто, по 640 грн. за кожну вимогу.

З огляду на викладене, позивачем та його представником 07.12.2017 року було подано до суду заяву з вимогою постановити ухвалу про відкриття провадження у справі та призначити цю справу до судового розгляду, а тому суддя змушена була це зробити.

Крім того, мотивуючи вимогу про відвід судді, представник позивача звертає увагу на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 являються єдиними співвласниками будинку, однак суддя за клопотанням відповідача залучила до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які можуть заявляти самостійні вимоги, дітей відповідача ОСОБА_7А, ОСОБА_8 та її матір ОСОБА_9,не дивлячись на те, що вказані особи не є співвласниками будинку і підстав заявляти самостійні вимоги до позивача ОСОБА_2 у них немає.

28.03.2018 року третя особа ОСОБА_9 предявила позов до ОСОБА_6, при цьому, суддя Васильчук О.В. за клопотанням ОСОБА_6 звільнила її від сплати судового збору.

В подальшому суддя без належних підстав вирішила, що участь у справі позивача ОСОБА_2 є обовязковою, не дивлячись на те, що його представник постійно з ним спілкується, та який немає змоги зявитися в судове засідання адже працює в Польщі.

10.09.2018 року позивач ОСОБА_2 отримав від відповідача інформацію про те, що згідно повідомлення судді ні позов ОСОБА_2, ні зустрічний позов задоволені не будуть, а відповідачу саме таке рішення і потрібне.

З огляду на викладене, представник позивача ОСОБА_5 наполягає на задоволенні відводу судді Баранівського районного суду Васильчук О.В.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Виходячи з правового аналізу практики Європейського суду з прав людини, особа, яка звернулась до суду, має бути впевнена, що її справа розглядається безстороннім, неупередженим судом, інакше, це суперечить положенням ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір, зокрема, щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності судді має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя неможе розглядати справу іпідлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, єінші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

З заяви представника позивача ОСОБА_5 вбачається, що в останнього виникли реальні сумніви щодо обєктивності та неупередженості судді Васильчук О.В., представник позивача висловив недовіру суду в складі судді Васильчук О.В., хоча така заява за своїм змістом не містить посилання на ознаки присутності необєктивності та упередженості в діях судді, але вказує на присутність сумнівів в позивача, як учасника справи, який має отримати доступ до правосуддя, у спосіб визначений чинним законодавством без будь-якого порушення його прав, свобод та інтересів.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з об'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи те, що представник позивача має реальні сумніви в безсторонності, об'єктивності та неупередженості судді, з метою недопущення порушення права особи на справедливий суд, у зв'язку з можливістю подання представником позивача нових заяв про відвід судді та зважаючи на його недовіру судді, суд приходить до висновку, що заяву про відвід слід задовольнити.

Так, ч. 2, ч. 11 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_5 про відвід судді Васильчук Олени Василівни. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні цим будинком задовольнити.

Цивільну справу № 273/1435/17 передати в канцелярію суду для проведення її перерозподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Є.А. Новицький