Справа № 222/2135/18
Провадження № 2/222/591/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з погосподарськими прибудовами в с. Республіка, вул. Шкільна, 44 за набувальною давністю, оскільки вона зазначений будинок придбала ще у 2001 році у ОСОБА_2, яка є власницею будинку по усній угоді купівлі продажу та з того часу постійно, безперервно мешкає в ньому, володіє ним та відкрито користується зазначеним будинком, проте зазначена заява не може бути прийнята до розгляду Володарського районного суду та на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору при подачі фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 (704,80 грн.) та не більше 5 (8810 грн.) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року в якому відповідна заява подається до суду (1762 грн.).

Ціна позову по даній справі зазначена позивачкою 47115,00 грн., таким чином позивачка при подачі позову має сплатити суму судового збору в розмірі 704,80 грн. та надати суду документи, що підтверджують сплату зазначеної суми судового збору.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 0.0..2 від 23.10.2018 року про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як зазначено вище позивачем на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі до матеріалів позовної заяви додано квитанцію № 0.0..2 від 23.10.2018 року на суму 704,80 грн.

Проте, при перевірці зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, встановлено, що за вищевказаною квитанцією за тими самими реквізитами ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. за подання нею до суду позовної заяви до Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами за набувальною давністю (справа № 222/1802/18) та вказана сума зарахована до спеціального фонду державного бюджету України у зазначеній справі. Згідно ухвали суді Володарського районного суду Донецької області від 27.11.2018 року зазначена позовна заява повернута зі всіма доданими до неї документами позивачці та питання щодо повернення судового збору у справі № 222/1802/18 не вирішувалось.

Таким чином, надана позивачем квитанція № 0.0..2 від 23.10.2018 року не є належним доказом сплати судового збору по даній цивільній справі, оскільки вона вже була використана та прийнята судом, в якості підтвердження сплати судового збору, в іншій цивільній справі № 222/1802/18.

Таким чином позивачці необхідно надати суду документ, що підтверджує сплату суми судового збору в розмірі 704,80 грн. саме по даній справі.

Крім цього, відповідно положень ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Частинами 4 та 5 цієї статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Учасник справи, підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з доданих до позовної заяви копій документів, то вони засвідчені адвокатом ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

На підтвердження повноважень представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 не надано оригіналу ордеру або довіреності.

Таким чином, враховуючи, що позивачка додає до позовної заяви, згідно додатку, не оригінали письмових доказів, а їх ксерокопії, які засвідчені адвокатом ОСОБА_3, повноваження якої не підтверджені, оскільки до позовної заяви додано копію ордеру виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а не його оригінал, що не дає підстав вважати, що копії доданих документів засвідчені належним чином.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху для надання до позовної заяви документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. по даній справі, а також для надання документу, що підтверджує повноваження особи, яка засвідчила копії документів, які згідно додатку додаються до заяви (довіреності або ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність») або надання до позовної заяви копій документів засвідчених особисто позивачкою або нотаріально, з наданням десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви надіславши на її адресу копію цієї ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог даної ухвали в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.О. Подліпенець