Справа № 161/6047/18
Провадження № 2/161/2149/18

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ.

З врахуванням поданих в ході розгляду справи уточнених позовних вимог, відповіді на відзив, позовні вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач перебували з 06.08.2010 року по 04.07.2016 року у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали спільне майно, а саме: транспортний засіб автомобіль «Opel Combo», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, який було зареєстровано у ВРЕВ 08.10.2011 року за відповідачем.

Вказує, що оскільки автомобіль «Opel Combo» є неподільною річчю, та відповідач 29.08.2018 року перерахував ? частину вартості спірного автомобіля на відповідний депозитний рахунок суду, вважає, що її право спільної часткової власності на даний транспортний засіб має бути припиненим з виплатою в її користь грошової компенсації в розмірі 59826,78 грн.

Тому на підставі ст. 60, 70, 71 СК України, з врахуванням висновку проведеної експертизи, просить суд, припинити її право спільної часткової власності на ? частину спірного автомобіля, виплатити їй з депозитного рахунку суду, грошову компенсацію за ? частину автомобіля в сумі 59826,78 грн., внесену ОСОБА_2 за квитанцією від 29.08.2018 року, визнати за відповідачем право власності на ? частину автомобіля, яка належала ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечив факт придбання спірного автомобіля в період перебування з позивачем у шлюбі та за спільні кошти, а тому, немає підстав для задоволення вимоги позивача про визнання права власності на ? частини автомобіля. Крім того, вказує, що довідка оцінювача про вартість обєкта оцінки від 16.04.2018 року, якою визначено орієнтовну ринкову вартість транспортного засобу не може бути доказом в розумінні глави 5 ЦПК України, а тому для встановлення дійсної вартості спірного автомобіля необхідно призначити судову авто товарознавчу експертизу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 30 хв. 30.05.2018 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2018 року у даній справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу, зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2018 року у даній справі поновлено провадження у звязку із проведенням експертизи.

До початку підготовчого засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач до початку підготовчого засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 06.08.2010 року по 04.07.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.07.2016 року, яке набрало законної сили (а.с.4-5).

Від спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови №11 від 22.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова Пленуму ВСУ №11) вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Судом встановлено, що сторонами за час шлюбу набуто транспортний засіб автомобіль «Opel Combo», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 9)

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Із змісту ст..70, 71 СК України в їх системному звязку випливає, що у разі наявності в майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, неподільних речей, то в силу частини другої статті 71 СК України такі речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, з присудженням одному з подружжя грошової компенсації, замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. За змістом частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України присудження такої грошової компенсації можливе лише за згодою того з подружжя, якому вона присуджується, а також за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до висновку експерта № 8453 судової авто товарознавчої експертизи від 09.07.2018 року, ринкова вартість автомобіля «Opel Combo», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, складає 119653,55 грн. (а.с. 44-47).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, згідно квитанції № 0.0..1 від 29.08.2018 року, вніс на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області, половину вартості спірного автомобіля, а саме грошову суму в розмірі 59826,78 грн. (а.с. 71).

За таких обставин, спірне майно слід визнати спільною сумісною власність сторін, виділити вказаний автомобіль у власність відповідачу, припинити право власності на частину у спірному майні, що належала ОСОБА_1, а на користь позивача підлягає виплата половини вартості спірного авто у розмірі 59826,78 грн., що знаходяться на депозитному рахунку суду.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст. 60, 61, 69 72 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки «Opel Combo», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2.

Провести поділ спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме:

1)припинити право власності ОСОБА_1 на ? частину автомобіля «Opel Combo», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 та виділити вказаний автомобіль в особисту власність ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер).

2)стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер) в користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер-) суму в розмірі 59826 (пятдесят девять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 78 коп. грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності, а саме за ? частину автомобіля «Opel Combo», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, за рахунок коштів, що внесені ОСОБА_2, згідно квитанції № 0.0..1 від 29.08.2018 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області (Банк отримувача Державна казначейська служба України у м. Києві, код отримувача 26276277, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача 2504).

Зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер-), суму в розмірі 59826 (пятдесят девять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 78 коп., за рахунок коштів, що внесені ОСОБА_2, згідно квитанції № 0.0..1 від 29.08.2018 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області (Банк отримувача Державна казначейська служба України у м. Києві, код отримувача 26276277, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача 2504).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер) в користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер-) - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплачених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення в повному обсязі складено 11 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк