У х в а л а

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 748/2584/17

провадження № 61-35714 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Союз», Іванівської сільської об'єднаної територіальної громади, Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на земельну ділянку,

В с т а н о в и в:

1. У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом до ТОВ «Союз», Іванівської сільської об'єднаної територіальної громади, Чернігівської РДА Чернігівської області, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, в якому просив визнати право власності на земельну ділянку, на якій розміщені будівлі гаражу для сільгосптехніки в м. Слобода Чернігівського району Чернігівської області та необхідну для їх обслуговування із земель, що перебувають у колективній власності КСП «Передовик», відповідно до державного акта на право колективної власності на землю від 28 червня 1995 року ЧН № 008.

2. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

3. 14 травня 2018 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року.

4. В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

6. Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

9. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

11. Ціна позову в даній справі (оцінена позивачем) становить 64 000 грн., яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

12. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

13. Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

14. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

15. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

16. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

17. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

18. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Союз», Іванівської сільської об'єднаної територіальної громади, Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на земельну ділянку.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк