РІШЕННЯ
13 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним,
9 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь позивача шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 22 778,47 грн. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.
В обґрунтування позову позивач вказала, що з 2001 року вона, отримує в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя (правонаступник Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) пенсію за вислугу років. Відповідно до положення абзацу першого підпункту 169.2.19 пункту 164.2 ст.164 Податкового кодексу України зазначений орган Пенсійного фонду України, як податковий агент, щомісячно утримував з її пенсії податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. За період з лютого 2015 року по лютий 2018 року включно розмір утриманого податку становить 22 778,47 грн., що підтверджується даними листа Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 06.11.2018.
Рішенням від 27.02.2018 №1-р/2018 у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу першого підпункту 69.2.19 пункту 164.2 ст.164 Податкового кодексу України Конституційний Суд України ці положення Податкового кодексу України визнав неконституційними.

Приписом ч. 3 ст. 152 Конституції України визначено, що Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку. Враховуючи наведене, позивач вважає, що внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного у зазначеній частині закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання, йому було заподіяно матеріальну шкоду у виді утриманих податку з доходів фізичних осіб та військового збору в сумі 22 778,47 грн. Тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на її користь шкоду, завдану законом, що визнаний неконституційним.

Ухвалою суду від 12.11.2018 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Управління Державної казначейської служби України у місті Запоріжжі Запорізької області ухвалу суду від 12.11.2018 отримано 23.11.2018. Тобто, про час та місце розгляду справи повідомлено вчасно, правом надання до суду відзиву на позов не скористався, жодних клопотань не подано.

Представник третьої особи 06.12.2018 подав до суду пояснення, в яких вказує, що оскільки положення Податкового кодексу в частині оподаткування пенсійних виплат визнані неконституційними та втратили чинність з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018, то саме з цього часу припинено відрахування з грошового утримання позивача. Крім того, положення ст.1175 ЦК України підлягають застосуванню тільки у випадках, коли нормативно-правовий акт органу державної влади визнається незаконним і скасовується, у випадку, коли закони чи інші нормативно-правові акти або їх окремі положення визнаються Конституційним Судом України неконституційними та у звязку з цим втрачають чинність, вказана норма не підлягає застосуванню, механізм відшкодування шкоди, завданої актами та діями, що визнані неконституційними будь-яким Законом не врегульований. Оподаткування щомісячного довічного грошового утримання позивача здійснювалась в порядку встановленому чинним законодавством. Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

За період з лютого 2015 року по лютий 2018 року з її пенсії утримано: податок на доходи фізичних осіб і військовий збір всього на суму 22 778,47 грн., що підтверджується листом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя вих. № 713/М-9 від 06.11.2018.

Рішенням Конституційного Суду України №1р/2018 від 27 лютого 2018 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Пункт 164.2 статті 164 Податкового кодексу України було доповнено новим підпунктом 164.2.19 Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внаслідок чого відбулось фактичне звуження змісту та обсягу прав позивача на майно, зокрема, пенсійні виплати, на які вона могла очікувати відповідно до норм законодавства чинного на момент виникнення відповідних прав.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Статтею 22 Цивільного кодексу України гарантовано право особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на відшкодування збитків. Частиною 2 цієї статті визначено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 1175 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ч. 3 ст. 82 ЦПК України).

Норми абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України втратили чинність з 27 лютого 2018 року, з моменту прийняття Рішення Конституційного Суду України. Суд підтвердив неконституційність норми Податкового кодексу, що існувала з 2014 року, тобто мав місце факт триваючого порушення прав позивача, що припинено з березня 2018 року, як вбачається з листа Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя вих. № 713/М-9 від 06.11.2018 року.

Отже, позивач недоотримав дохід у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсійних виплат.

Суб'єктом відшкодування завданої шкоди є держава і шкода відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України передбачено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до п.п. 4, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ №845 від 03.08.2011 року, визначена судом сума підлягає стягненню за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з відповідного рахунку органом Казначейства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про стягнення шкоди завданої законом, що визнаний неконституційним, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 19, 22, 56, 152 Конституції України, ст. ст.16, 22, 1175 ЦК України, ст.25 Бюджетного кодексу України, статями 5, 10, 11, 12, 81, 83, 137, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про стягнення шкоди завданої законом, що визнаний неконституційним - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОСОБА_2)АДРЕСА_1) шляхом списання з рахунку Державної Казначейської служби України 22 778,47 грн. (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят вісім гривень сорок сім копійок) шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя І.П. Соболєва