Справа № 758/2319/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Гребенюка В.В.,

за участю секретаря - Мишак І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належать підвальні нежитлові приміщення загальною площею 206 кв.м. в літері А у будинку № 9 по вул. Маршала Гречка у м. Києві, які неодноразово затоплювались власником квартири № 3 у вказаному будинку, що знаходиться поверхом вище - відповідачем, про що складений акт представниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Так, відповідно до звіту з визначення вартості збитку нанесеного власнику майна № 120/12-17 від 28.12.2017 р., вартість збитку внаслідок такого залиття складає 38194 грн. Оскільки відповідач відмовляється відшкодувати завдану шкоду, позивач звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 38194 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

В судові засідання, призначені на 20.07.2018 р., 04.09.2018 р., 12.11.2018 р. відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, згідно повернення поштового відправлення: «лист повертається за закінченням терміну зберігання», причини неявки суд не повідомив, до суду не надав жодних доказів того, що залиття нежитлових приміщень позивача відбулося не з вини відповідача, а такожвідзив на позов не надав.

Третя особа комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» в судове засідання явку представника не забезпечила, про час та місце судового засідання повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з лютого 2018 р., при цьому, по справі неодноразово відкладалось судове засідання через неявку відповідача.

Вищенаведене дає підстави суду вважати, що відповідач намагається затягнути розгляд справи, а тому суд керуючись вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за позивачем зареєстровано на праві приватної власності нежилі приміщення (в літ. А), група приміщень АДРЕСА_2 загальною площею 206 кв., на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 15.06.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козак Н.А. за реєстровим № 435, згоди співвласників, висновку ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» щодо технічної можливості виділу № 636/2017 від 15.08.2017 р., довідки ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» про показники об'єкта нерухомого майна № 636/1/2017 від 15.08.2017 р. (а.с. 4).

Згідно Витягу з Реєстру територіальних громад міста Києва за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач (а.с. 54).

27.12.2017 року комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» було складено Акт обстеження підвального приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 відповідно до якого в ході обстеження встановлено залиття внаслідок прориву стояка гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 69).

З метою визначення матеріального збитку, завданого внаслідок залиття приміщення позивач звернувся до ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт».

Згідно Звіту № 120/12-17 з визначення вартості збитку нанесеного власнику майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 28.12.2017 р., вартість збитку нанесеного власнику майна, через залиття майна визначена в розмірі 38194 грн. (а.с. 72-115).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2, ч.1 ст. 22 ЦК України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України).

Згідно п.1 Розділу Х Правових позицій, висловлених Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при перегляді цивільних справ у касаційному порядку і у зв'язку з винятковими обставинами у 2008 році, у спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, діє презумпція заподіювача шкоди. У зв'язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди.

Отже, керуючись наведеним суд вважає доведеною вину відповідача у завданих матеріальних збитках, заподіяних майну позивача внаслідок залиття у розмірі 38194 грн.

За таких підстав, вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, судом взято за основу звіт експертного дослідження, проведений на замовлення позивача на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку тощо, відповідно повинен бути покладений в основу рішення.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 705 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 22, 1166 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), матеріальну шкоду в розмірі 38194 (тридцять вісім тисяч сто дев'яносто чотири) гривні 00 копійок;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), витрати по сплаті судового збору в розмірі 705 (сімсот п'ять) гривень 00 копійок;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2);

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду;

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення;

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк