Справа №313/427/18
Провадження 2/313/296/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 7,73 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розміщена на території Калинівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, у порядку її спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р., ОСОБА_2.

Позивачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з'явилася. До суду звернулася з письмовою заявою у якій просить розглянути справу без її участі на підставі обставин викладених у позовній заяві та наявними в матеріалах цивільної справи письмових доказів. На задоволенні позову наполягає та просить суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Сільський голова Чкалівської сільської ради Веселівського району Запорізької області Каліновський С.В. звернувся до суду із клопотанням розглянути справу без присутності їхнього представника, позовні вимоги визнають у повному обсізі та не заперечують проти їх задоволення.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у віці 86 років, помер батько позивачки ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Ступінь родинних відносин позивачки зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 видане Горлівським центр-гор-рай бюро ЗАГС Сталінської області, від 30.10.1956 р., де спадкодавець записаний батьком.

Прізвище «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_1» позивачка змінила у зв'язку із укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 видане Калинівським сіль РАЦС Веселівського району Запорізької області 27.10.1979 р., актовий запис № 11.

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 7,73 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розміщена на території Калинівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, право на яку посвідчено Державним актом серії НОМЕР_6, виданим Веселівською районною державною адміністрацією 24.09.2002 р., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

24.02.2017 р., у встановлений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, яка була прийнята та відкрита спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі 60292101, номер у нотаріуса 13/2017, про що свідчить виданий нотаріусом Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46880802 від 24.02.2017р.

Сестра позивачки ОСОБА_4 не прийняла спадщину, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява від 05.01.2018 р.

При оформленні спадщини, на письмовий запит нотаріуса в рамках спадкової справи про підтвердження наявності вище зазначеної земельної ділянки від 25.01.2018р. № 94/02-14, від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області отримано письмову відповідь від 07.03.2018р. № 0-8-0. 25-22/164-18, в якій зазначається, що право на земельну ділянку належну на праві власності моєму батькові, належить іншій особі. При цьому зазначається, що ніби то це право було переоформлене ще в той період коли батько ще був живий.

На підставі вище зазначеної інформації нотаріус відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії, про що виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2018р., яка того ж дня була вручена під розписку.

Батькові позивачки на праві власності належала земельна ділянка площею 7,73 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розміщена на території Калинівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, право на яку посвідчено Державним актом серії НОМЕР_6, виданим Веселівською районною державною адміністрацією 24.09.2002 р., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З листа ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 07.03.2018р. № 0-8-0. 25-22/164-18, вбачається що ця земельна ділянка оформлена на іншу особу ще станом на 01.01.2013 р., що є неможливим, так як батько був власником землі до часу відкриття спадщини. Оригінал Державного акту серії НОМЕР_6 наявний у позивачки.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер 117459082 від 19.03.2018 р., відомості про земельну ділянку під кадастровим номером НОМЕР_2, відсутні. Що є свідченням того, що інформація наявна в державному земельному кадастрі та зазначена у листі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 07.03.2018р. № 0-8-0. 25-22/164-18, є помилковою.

Проте, помилка допущена державним органом при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру не може бути підставою для відмови в оформленні права власності на земельну ділянку та задоволенні позовних вимог в даній справі.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 р. в справі «Рисовський проти України», де суд дійшов висновку, що «ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Положеннями статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Крім того, частиною п'ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з врахуванням думки позивачки ОСОБА_1 , яка просить судові витрати залишити за нею.

На підставі ст.15, 16, 1218, 1220 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 7,73 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розміщена на території Калинівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, у порядку її спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р., ОСОБА_2.

Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25.10.2018 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний