Справа № 570/2496/17
Номер провадження 2-п/570/11/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У поданій до суду заяві відповідач просить переглянути заочне рішення по даній справі, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд ухвалив заочне рішення за відсутності відповідача по справі, який не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, внаслідок чого ухвалив рішення, яке є необґрунтованим, оскільки суд не послався на жоден належний та допустимий доказ, який би надав підстави для розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем.

Сторони в судове засідання для розгляду заяви про перегляд заочного рішення не з'явилися, хоча повідомлялися про слухання справи. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Тому суд вважає за можливе заяву про перегляд заочного рішення слухати у відсутності сторін і їх представників.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, 21 листопада 2017 року Рівненським районним судом ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яким позовна заява була задоволена. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, неповнолітніх дітей, дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено з матір'ю.

Посилання відповідача на те, що рішення ухвалене за відсутності відповідача по справі, який не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого ухвалено рішення, яке є необґрунтованим, оскільки суд не послався на жоден належний та допустимий доказ, який би надав підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, не є підставою для скасування заочного рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, судова повістка йому була направлена на адресу його фактичного місця проживання, однак адресовані йому конверти поверталися на адресу суду з відміткою пошти, "по закінченню терміну зберігання". На конверті є відмітка листоноші, що відповідачу залишалось повідомлення про необхідність отримати рекомендований лист.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (в редакції чинній станом на час розгляду справи), судова повістка разом із розпискою та копії відповідних документів надсилаються поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, яка бере участь у справі та адресою місця проживання чи перебування фізичної особи, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Крім того, на офіційному сайті Рівненського районного суду в інтернеті розміщено список справ, які слухаються судом і відповідач не був позбавлений можливості отримати інформацію із сайту про день слухання справи, оскільки ця інформація є загальнодоступною. Тому суд приходить до висновку, що відповідач був повідомлений про слухання справи, однак проігнорував виклик до суду.

Також з матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи для збереження сім'ї, а саме: ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2017 року сторонам надавався строк на примирення, однак воно між подружжям так і не відбулося, про що зазначила позивачка у своїй заяві від 21.11.2017 року.

При розгляді справи, із наявних доказів, суд, відповідно до ст.112 СК України з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяв до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановив рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як було встановлено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, про що вона заявила у поданій позовній заяві, а згідно ч.1 ст.24 СК України примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд не може взяти до уваги посилань заявника про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, а також відсутні докази що відповідач зловживає спиртними напоями, адже про відмінність поглядів на сімейне життя з відповідачем заявила сама позивачка, а на зловживання відповідачем спритними напоями, як на підставу розірвання шлюбу, суд не посилався, тому цей доказ судом не витребовувався і не досліджувався.

На підставі положень ч.4 ст.169, ч.ч.1, 2 ст.ст.224-228 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи), суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалив заочне рішення, проти чого позивачка не заперечувала.

В п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12.06.2009 року роз'яснено, що суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Отже, з наведеного вбачається, що лише за наявності двох умов можливе скасування заочного рішення.

Таким чином, оскільки нормами чинного сімейного законодавства визначено підставою для розірвання шлюбу волевиявлення хоча б одного із подружжя, в цивільному суспільстві змусити людину перебувати в шлюбних стосунках апріорі неможливо, волевиявлення щодо розірвання шлюбу чітко заявила позивачка у своєму позові, судом вживалися заходи для збереження сім'ї, однак примирення між подружжям не відбулося, то суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає, тому заява повинна бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.284-288, 258-261, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскільки заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Остапчук Л.В.