РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

16 жовтня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька в режимі відеоконференції з Приморським районним судом м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування якого зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частки від доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2016 року, щомісяця до повноліття дитини. На теперішній час той розмір аліментів, який стягується згідно рішення суду на утримання дитини становить для нього дуже скрутне матеріальне становище, оскільки 20.07.2016 року в нього народилась дитина від другого шлюбу ОСОБА_4, дружина ОСОБА_5 до цього часу не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також позивач зазначив, що проживає разом з матірю ОСОБА_6, яка є пенсіонеркою та теж перебуває на його утримання.

У звязку з тим, що чистий щомісячний доход, який залишається після утримання з нього аліментів не дозволяє йому належним чином матеріально забезпечити свою сімю, це стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позов не визнає, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, про що надала відзив. Зазначає, що розміру аліментів, які сплачує позивач не достатньо для забезпечення дитини, тому при їх зменшенні не матиме можливості утримувати сина належним чином.

Дослідив матеріали справи, вислухавши пояснення представник позивача, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони дійсно перебували у шлюбі з 08.10.2010 року, який рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 11.09.2002 року було розірвано. За час даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частки від доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2016 року, щомісяця до повноліття дитини (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про одруження, позивач ОСОБА_1 зареєстрував 04.06.2016 року шлюб із ОСОБА_8 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження, 20.07.2016 року у позивача народилась дитина від другого шлюбу - ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до довідки № 07/18 від 17.04.2018 року, ОСОБА_5, дружина позивача, перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с.9).

Таким чином, дійсно наведені позивачем обставини свідчать про зміну його матеріального та сімейного стану з часу стягнення на підставі рішення суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього стягуються аліменти в загальному розмірі, остаточна заробітна плата, яку він отримує після всіх відрахувань є занадто малою і не задовольняє всі його життєві потреби. Крім того, зазначає, що у нього також змінився і сімейний стан і дана обставина підтверджується вищезазначеними доказами.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину, щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов'язок обох батьків на утримання кожної дитини та можливість матері ( відповідача ) теж надавати посильну допомогу.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного , керуючись ст.ст. 4 , 12 , 13 , 19 , 76-80 , 206 , 259 , 263-265 ЦПК України , ст. 181,182,192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити .

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року справа № 263/987/16-ц - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: