Провадження №2/760/956/18
У справі №760/4569/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

за участю секретаря Ковальської К.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лисак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання представника Міністерства оборони України - Лисак Л.В. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Державна Казначейська служба України про стягнення коштів у зв'язку з тривалим не виконанням рішення суду -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом'янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Державна Казначейська служба України про стягнення коштів у зв'язку з тривалим не виконанням рішення суду.

Позов обґрунтований тим, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2014 в адміністративній справі №754/14937/13-а зобов'язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду третьої групи у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, на день виплати допомоги, за останньою посадою на день звільнення, передбачених ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», однак, відповідач не виконує вказану постанову суду.

Позивач, посилаючись на норми ст.ст. 16, 526, 611, 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти за прострочення невиконання постанови суду: 3% річних від суми зобов'язання у розмірі 17 525,40 грн., заборгованість з врахуванням індексу інфляції у розмірі 228 004,4 грн., кошти, пов'язані з втраченою вигодою у розмірі 121 533 грн.

У судовому засіданні 11.04.2018 представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що предметом спору у вказаній справі є стягнення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв'язку із встановленням інвалідності, яка пов'язана з виконанням обов'язків військової служби, то це свідчить про те, що правовідносини даного спору пов'язані з проходженням публічної служби та реалізацією Міноборони владних повноважень з виконання покладених на нього законодавством завдань. На думку сторони відповідача, даний спір має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши клопотання про закриття провадження та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

В пункті 7 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до вимог п.21 постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ ТА КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01.03.2013 року N3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного суду України №6-1094цс17 від 05.07.2017 року, №6-2309цс16 від 09.11.2016 року.

Як вбачається з матеріалів вказаної справи, оскаржувані дії відповідача полягають у невиконанні рішення суду щодо грошового зобов'язання, у зв'язку з чим, позивач, посилаючись на норми ст.ст. 16, 526, 611, 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти за прострочення невиконання постанови суду: 3% річних від суми зобов'язання у розмірі 17 525,40 грн., заборгованість з врахуванням індексу інфляції у розмірі 228 004,4 грн., кошти, пов'язані з втраченою вигодою у розмірі 121 533 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що предметом спору є стягнення пені, 3 % річних, інфляції та втраченої вигоди за прострочення невиконання постанови суду, суд вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а клопотання відповідача про закриття провадження є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючисьст.ст. 4, 255 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: