АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6810/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Астахова О.О.
Справа № 755/2251/17 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5.09.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2018 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

3-особи: ОСОБА_3, ТОВ «Мак-Про»

про захист честі, гідності та ділової репутації

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-особи: ОСОБА_3, ТОВ «Мак-Про», про захист честі, гідності та ділової репутації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 р. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на форумі Інтернет-порталу нерухомості htt://rеаl/uа/, власником якого є ТОВ «Мак-Про», проводилась переписка між сторонами в ході якої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 р. відповідачем були написані повідомлення, які позивач просить визнати недостовірною інформацією.

Зокрема, просив встановити, що інформація стосовно нього, ОСОБА_1, «проффесора» з двома «фф» та інформація про «крадіжку приміщення» - є недостовірною.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач звертаючись до позивача написав «проффесор» з двома «фф».

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в ході вказаної переписки, відповідач звернувся до позивача із запитанням наступного змісту: «Ви за кражу помещения у інвестора уже ответили?».

Вказані обставини не заперечуєтться сторонами, а тому у розумінні ч. 1 ст. ЦПК України не підлягають доказуванню.

Постановлюючи рішення, суд першої інстанції зокрема, зазначав, що виходячи із змісту останнього вислову, - відповідач звернувся до позивача із запитанням. Тобто, зміст поширеної на сайті інформації не дає підстав для висновку про поширення відповідачем інформації про крадіжку позивачем приміщення; також суд вважав зазначені вислови оціночними судженнями.

Відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно ч.4 ст.32 Конституції України закріплено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберігання використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно ч.ч.4, 7 ст.277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно ст.47 Закону України «Про інформацію» встановлено, що однією з підстав відповідальності за порушення законодавства про інформацію є поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи.

Відповідно до ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду і позовом про захист її гідності та честі, а на підставі статті 299 ЦК України - фізична особа має траво на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Тому, суд правильно вважав, що з наведених норм права вбачається, що позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, роз»яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно ст.47-1Закону України «Про інформацію», оціночним судженням є, за винятком образи чи наклепу, висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, головною ознакою того, чи певне висловлювання є оціночним судженням чи фактом, є наявність фактичних даних, на які може таке поняття вказувати, а не тільки наявність визначення такого поняття в законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача із запитанням, надав власну оцінку діям позивача, тобто висловив суб'єктивні оціночні судження з приводу поведінки позивача, які, в силу вимог закону, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Суд також правильно вважав, що вимоги щодо встановлення недостовірною інформацію написання відповідачем «проффесор» з двома «фф» також не грунтується на нормах матеріального права.

Тому, суд також вірно вважав, що не можуть бути взяті до уваги висновки спеціаліста-лінгвіста від 21.03.2018 р. Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренко.

З огляду на відсутність правових підстав для задоволення вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, суд дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності законних підстав для відшкодування збитків, завданих в результаті поширення недостовірної інформації.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 14.08.2018 р.

Головуючий :

Судді :