Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 405/3973/16-ц

провадження № 61-40041 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2017 рокута постанову Апеляційного суду Кіровоградського області від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якого діє законний представник опікун ОСОБА_2 про визнання на час відкриття спадщини прав та обов'язків забудовника в рівних частках та про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду06 липня 2018 року ОСОБА_1подала касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2017 рокута постанову Апеляційного суду Кіровоградського області від 31 травня 2018 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту постанови Апеляційного суду Кіровоградського області від 31 травня 2018 року отримала поштою лише 06 червня 2018 року, що підтверджується відповідними доказами.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернулася з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначеноОСОБА_1реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даним позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов майнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі від 1 102,40 грн до 13 780 грн, оскільки ізподаної касаційної скарги та копії оскаржуваних судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (про визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прав та обов'язків забудовника в рівних частках, а саме по ? частці за кожним на садибу та визнання за ОСОБА_1 прав та обов'язків забудовника в розмірі 1/8 частки на садибу), тому неможливо встановити розмір судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Разом із цим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення з посиланням на те, що не працює, постійний дохід відсутній, тому не має можливості сплатити судовий збір.

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що відсутні підстави відстрочувати сплату судового збору ОСОБА_1, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частині першій статті 136 ЦПК України, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявником до клопотання не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що вона дійсно позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки про доходи чи їх відсутність у 2017 році, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2017 рокута постанови Апеляційного суду Кіровоградського області від 31 травня 2018 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2017 рокута постанову Апеляційного суду Кіровоградського області від 31 травня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь