Справа № 202/4486/18
Провадження № 2/202/1965/2018
10 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Кухтіна Г.О.
при секретарі Кишковар Н.А.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про зміну розміру та способу стягнення аліментів, відповідно до якої просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, який стягується на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2009 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень на стягнення у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1, який був розірваний 24 листопада 2010 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 415. Від цього шлюбу сторони у справі мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2009 року на відповідача покладено обовязок щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 21 жовтня 2009 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час, у звязку зі змінами в законодавстві з приводу розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на момент звернення до суду з вказаною позовною заявою є значно більшим, ніж розмір аліментів стягуваний за рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровьска від 18 листопада 2009 року, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Позивач ОСОБА_1М в судове засідання не зявилась, натомість надала суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Керуючись ст. 280 ЦПК України та беручи до уваги згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який 24 листопада 2010 року було розірвано. Від цього шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_1 мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2009 року з відповідача стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісяця з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 21 жовтня 2009 року та до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісяця.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня по 30 червня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 30 листопада - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.
Таким чином, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів 31 липня 2018 року, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років мав становити не менше ніж 972 грн. 00 коп. (1944 грн. 00 коп. : 50%), що значно перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2009 року.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 31 липня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 704,80 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.О. Кухтін