Справа № 444/1919/18
Провадження № 2/444/956/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, треті особи: Рава-Руська державна нотаріальна контора, Жовківська районна державна адміністрація Львівської області про визнання права середню земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання права на середню земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до довідки Магерівської селищної ради від 03.07.2018 року № 2237 вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) с. Камяна Гора на імя ОСОБА_2 виданий сертифікат серії ЛВ № 030937 від 16.07.1997 року, площею 1,38 га, в тому числі рілля-1,0730 га, сінокіс- 0,2359 га, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) с. Камяна Гора за № 315.

Зазначає, що ОСОБА_2 померла 08.11.2012 року у віці 84 років. Вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла йому, ОСОБА_1.

Стверджує, що він звернувся до нотаріуса Рава-Руської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини і згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 52133883 від 01.06.2018 року зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 08.11.2012 року.

Позивач вказує, що Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області, розглянувши заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай), який належив ОСОБА_2, відмовила у вчиненні нотаріальної дії з розясненням, що необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай.

А тому просить визнати за ним, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) площею 1,38 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що знаходиться на території Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 08 квітня 2016 року.

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак його представник за довіреністю- Перетятко ОСОБА_3 подав на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити.

Представник відповідача- Жовківської районної державної адміністрації Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи- Рава-Руської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Львівській області в підготовче судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Покладається на рішення суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не зявилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 502660, яке видано повторно Жовківським районний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 31.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 померла 08.11.2012 року, про що складено відповідний актовий запис за № 08.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 20.06.2011 року ОСОБА_2 склала заповіт із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчено секретарем Камяногірської сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 05. За даними, які є у виконкомі Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, за відомостями Камяногірської сільської ради заповіт від імені заповідача не змінювався і не скасовувався.

Чинність заповіту підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52133874 від 01.06.2018 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З копії довідки, яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 10.05.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свояк померлої ОСОБА_2 проживав разом із нею в будинку № 9 по вул. Зелена в с. Камяна Гора, Жовківського району Львівської області до дня її смерті 08.11.2012 року та вели спільне господарство.

Тобто позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки проживав разом із нею на день смерті.

Як вбачається із копії спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 подав у Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області 01.06.2018 року заяву № 212 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, земельну частку (пай), розташовану на території Камяногірської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Внаслідок подання позивачем 01.06.2018 року заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в Рава-Руську державну нотаріальну контору було зареєстровано спадкову справу № 125/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52133883 від 01.06.2018 року.

Рава-Руською державною нотаріальною конторою Львівської області ОСОБА_1 01.06.2018 року листом № 357/01-16 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) нового взірця, згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)", тобто правовстановлюючого документу нового зразка на земельний пай.

З довідки за вих. № 2237, яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 03.07.2018 року вбачається про те, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) с. Камяна Гора на імя ОСОБА_2 виданий сертифікат серії ЛВ № 030937 від 16.07.1997 року, площею 1,38 га, в тому числі: рілля-1,0730 га, сінокіс- 0,2359 га, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) с. Камяна Гора за № 315.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 08.11.2012 року, прийняв після її смерті спадщину, оскільки проживав разом зі спадкдавцем на день смерті, однак спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 1,38 га без контурного визначення меж на місцевості, яка належала померлій не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 08.11.2012 року, право на середню земельну частку (пай) площею 1,38 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Камяна Гора Магерівської селищної ради, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифікату серії ЛВ № 030937 від 16.07.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.