Справа №:755/7991/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 залишення без розгляду позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідолений належним чином.

Відповідно до п. 5 ч. 1 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оцінивши наведені позивачем підстав для залишення позовних вимог без розгляду, суд приходить до висновку, що заява позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню, оскільки позивач скористався процесуальним правом залишити поданий позов без розгляду, підстава для залишення позову без розгляду не протирічить закону, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

В матеріалах справи міститься заява представника відповідача ОСОБА_4 про покладення на позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 35 000,00 грн.

Відповідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як убачається з матеріалів справи, в межах даного спору наявний договір про надання правничої допомоги № 31 від 29 серпня 2018 року укладений між Адвокатським об`єднанням «ШЕНЛІ» та ОСОБА_2 . (а.с. 62-64).

У поданій заяві про стягнення з позивача судових витрат в обґрунтування вимог представника відповідача посилається на норми частин ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

За правилами ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу, якою передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як зазначено вище, позов залишено без розгляду за заявою позивача, що не є тотожним поняттю відмови позивача від позову, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку з чим у даному випадку вимоги заяви про стягнення судових витрат з посиланням на ч. 5 ст. 142 ЦПК України не ґрунтуються на нормах процесуального закону.

Разом з тим, частина 5 ст. 142 ЦПК України передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналогічні роз`яснення містить пункт 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, відповідно якого у випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, надавши оцінку наданим представником відповідача доказів на підтвердження заявлених вимог про стягнення судових витрат не наведено обґрунтувань щодо зловживання позивачем ОСОБА_1 процесуальними правими чи необґрунтованих дій, суд дійшов до висновку що заява представника відповідача ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 142, 255, 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Роз`яснити позивачу, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: