Справа № 524/9710/16-ц
Провадження №2/524/53/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - Кременчуцька міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по вулиці Європейська, 20/1 (колишня назва - вулиця Щорса, 20/1) у місті Кременчуці шляхом часткового демонтування сараю «КН» на земельній ділянці по 2-му тупику Бібліотечному, 3 (колишня назва 2-й тупик Щорса, 3) у м. Кременчуці та перенесення паркану на відповідне місце земельної ділянки згідно до варіанту № 1 відновлення межі, що відображено у додатку № 13 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 2043 (а. с. 158).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав. Представник, зокрема, посилався на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 листопада 2008 року, яке зобовязувало попереднього користувача земельної ділянки по 2-му тупику Щорса, № 3 ОСОБА_6 відновити межу відповідно до генерального плану-схеми земельної ділянки земельного кадастру від 14 січня 1959 року.
Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечувала. Зазначала, що набула право власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування після своєї матері ОСОБА_6 Вважала, що до неї перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені обєкти, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначала також, що ніяких претензій від попереднього власника житлового будинку № 20/1 по вул. Європейській (Щорса) до неї не надходило (письмові заперечення, а. с. 36-38).
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав таку позицію відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 вважав позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставними. Пояснив, що частина земельної ділянки, якою він фактично користується, за адресою 2-й тупик Бібліотечний (Щорса), 3, не межує з земельною ділянкою, користувачем якої є позивач. Жодних правопорушень, які б давали підстави для покладення на нього обовязку відновити права ОСОБА_2, він не вчиняв (а. с. 56-57).
Представник Кременчуцької міської ради просив розглянути справу без його участі і покладався на розсуд суду (а. с. 31).
Провадження у справі було відкрите ухвалою судді від 27 січня 2017 року (а .с. 22).
За клопотанням представника позивача ОСОБА_5 ухвалою суду від 12 червня 2017 року від КП «КМБТІ» були витребувані оригінали інвентаризаційних справ на домоволодіння, що належать сторонам (а. с. 68).
За клопотанням представника позивача ОСОБА_5 ухвалою суду від 30 листопада 2017 року (а .с. 101) у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи:
ОСОБА_2 є власницею домоволодіння № 20/1 по вулиці Європейській ( Щорса) в місті Кременчуці на підставі договору дарування та договору про поділ спільного майна подружжя, укладених 2 квітня 2015 року (а. с. 5-7). Домоволодіння розташоване на земельній ділянці комунальної власності. Домоволодіння позивача межує з земельною ділянкою комунальної власності за адресою 2-й тупик Бібліотечний (Щорса), 3, де розташоване домоволодіння, співвласниками якого є ОСОБА_4 3/5 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6, виданого 1 березня 2011 року (а. с. 39), та ОСОБА_3 2/5 частки на підставі договору купівлі-продажу від 5 жовтня 2011 року (а. с. 58). Між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склався порядок користування земельною ділянкою. З земельною ділянкою, користувачем якої є позивачка, межує частина домоволодіння по 2-му тупику Бібліотечний,3, яка належить ОСОБА_4
Між земельними ділянками встановлений паркан, який має виступ у бік земельної ділянки ОСОБА_2 Паркан було встановлено ОСОБА_6 Між нею та попередніми власниками домоволодіння по вул. Європейській (Щорса), 20/1, також виникали суперечки з приводу межі. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 3 листопада 2008 року був задоволений позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідача було зобовязано перенести незаконно побудований паркан та встановити його на межі, затвердженої генеральним планом-схемою земельної ділянки земельного кадастру від 14 січня 1959 року. У зустрічному позові ОСОБА_6 про встановлення порядку користування земельними ділянками було відмовлено (а. с. 90-92). Рішення суду не було виконано у звязку зі смертю ОСОБА_6
Під час розгляду зазначеної справи представник ОСОБА_2 пропонував земельну ділянку площею 26 кв. м., яку незаконно займає ОСОБА_4, поділити навпіл та відповідно до цього відновити межу. Відповідач із зазначеною пропозицією не погодилася.
Згідно висновку № 2043 судової земельно-технічної експертизи, складеного 27 квітня 2018 року Полтавським відділенням ХНІСЕ, фактичні розміри меж, конфігурація та площі земельних ділянок, землекористувачами яких є ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_4, не відповідають розмірам меж, конфігурації та площам земельних ділянок, які зазначені в інвентаризаційних справах № 926 ( вул. Європейська-Щорса,20/1) та № 3930 2-й тупик Бібліотечний Щорса, 3). Експертним дослідженням також встановлено, що лінія межі між земельними ділянками, яка зазначена в генеральному плані схемі від 8 січня 1954 року, фактично зміщена на 1,32 метра та 1,08 метрів в бік вулиці Щорса (Європейська), а площа зміщення фактичної межі складає 26 кв. м. Крім того, літня кухня «Г» частково розташована на земельній ділянці землекористувача ОСОБА_2 В даний час розташуванню літньої кухні «Г» відповідає будівля «КН». Право власності на зазначену господарську будівлю було визнано за ОСОБА_6 рішенням виконкому Автозаводської райради народних депутатів м. Кременчука Полтавської області № 726 від 8 жовтня 1980 року (а. с. 75) . Цим рішенням ОСОБА_6 також було дозволено користування земельним надлишком в розмірі 53 кв. м. без права забудови та насадження дерев.
Висновком судової земельно-технічної експертизи № 2043 запропоновано три можливих варіанти відновлення межі. Позивач просить суд відновити межу відповідно до першого варіанту (додаток № 13 до висновку судової земельно-технічної експертизи). Цей варіант передбачає повністю відновити межу відповідно до інвентаризаційної справи № 926 на домоволодіння, що належить позивачці. Їй пропонується частина земельної ділянки площею 26 кв. м. за рахунок фактичного землекористування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Відновлення у такий спосіб передбачає знесення частини будівлі «КН».
Варіант другий експертизи передбачає поділ площі спірної земельної ділянки порівну; у користування ОСОБА_2 13 кв .м. та ОСОБА_4 з ОСОБА_3 13 кв .м. Лінія відновлення межі проходить в точках, які дозволяють зберегти будівлю «КН» та прибудову-вхід до частини будинку, що належить ОСОБА_4 (додаток № 14 до експертизи, а с. 159).
За третім варіантом відновлення межі пропонується здійснити з урахуванням площі зміщення фактичної межі 26 кв. м. та фактично розміщеними будівлями та спорудами. Лінія межі буде мати складну форму та передбачає відступ вглиб земельної ділянки відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, де розташовані багаторічні насадження, що належать ОСОБА_4 (додаток № 15 до експертизи, а. с. 160).
Вирішуючи спір, суд виходить з положень частини першої статті 103 Земельного кодексу України про те, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо).
Стаття 106 Земельного кодексу України передбачає право власника земельної ділянки вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали непридатними.
Згідно статті 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню. Позивач правомірно вимагає відновлення межі. Проте, з запропонованих варіантів суд обирає варіант № 2 (додаток № 14 до висновку експертизи). Так, на відміну від варіанту № 1, який пропонує позивач, другий варіант встановлення межі не вимагає вдаватися до таких дій, як часткове знесення будівлі «КН», на яку ОСОБА_4 має право власності. До того ж, позивач не надала докази суду, що часткове знесення будівлі «КН» може відбутися без повної руйнації вказаного обєкту. Встановлення паркану за першим варіантом відновлення межі також унеможливить користування відповідачкою ОСОБА_4 входом до належної їй частини будинку. На відміну від другого варіанту, третій варіант відновлення межі пов'язаний з невиправданими незручностями та вимагає встановлення межі складної конфігурації.
Суд також враховує, що під час розгляду справи представник позивача пропонував відповідачам відновлення межі у такий же спосіб, як і запропонований експертом другий варіант.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне:
Позивач просить стягнути з відповідачів в якості компенсації понесених судових витрат 15 621, 20 грн., з яких 5 130,00 грн. витрати на правову допомогу адвоката, 551,20 грн. судового збору, 7 440,00 грн. витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи та 2 500,00 грн. оплата послуг по геодезичному обміру земельних ділянок, які був необхідним для проведення експертизи.
Відповідно до ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи повязані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи зазначені положення, суд приходить до висновку, що витрати на проведення експертизи та витрати, повязані з геодезичним обміром земельної ділянки, були необхідні, обґрунтовані і пропорційні до предмету спору. До призначення експертизи і відповідно до понесення зазначених витрат позивач пропонував ОСОБА_4 відновити межу у спосіб, з яким погодився суд. Проте, відповідач з цим не погодилась. Отже, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Витрати на правову допомогу з урахуванням складності справи та часу, впродовж якого справа перебувала у провадженні суду, суд також визнає обґрунтованими. Проте, ці витрати в сумі 5 130,00 грн. , а також витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 50 %.
Отже, на користь ОСОБА_2 з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати в сумі 12 780 грн. 60 коп., які складаються із:
- 275 грн. 60 коп. (551 грн. 20 коп./2) судового збору;
- 2 565 грн. 00 коп. (5 130 грн. 00 коп./2) представництво адвокатом у суді та складання документів;
- 7 440 грн. 00 коп. за проведення судової земельно-технічної експертизи;
- 2 500 грн. 00 коп. витрат на геодезичний обмір земельних ділянок.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Колонтай, 15) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: Полтавська обл.. Кременчуцький р-н, с. Ревівка, вул. Польова, 20, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, 2-й тупик Бібліотечний, 3) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса реєстрації: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, с. Кияшки, вул. Набережна, 12, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, 2-й тупик Бібліотечний, 3) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити частково.
Усунути позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою та відновити межу між земельними ділянками по вул. Європейській (колишня вул. Щорса) буд. 20/1 у м. Кременчуці, Полтавської області, та по 2-му тупику Бібліотечному (колишній 2-й тупик Щорса) буд. 3 у м. Кременчуці, Полтавської області, відповідно до другого варіанту, який запропонований судовим експертом Харківського Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса ОСОБА_9 у висновку № 2043 (додаток № 13) та зобовязати ОСОБА_10 демонтувати існуючий паркан та влаштувати паркан на відновленій межі.
У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса реєстрації: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, с. Кияшки, вул. Набережна, 12, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, 2-й тупик Бібліотечний, 3) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Колонтай, 15) судові витрати в сумі 12 780 грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення буде виготовлено 11.10.2018 року.

Суддя