Справа №: 671/891/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов мирової угоди від 09 березня 2010 року шляхом вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування позову вказував, що ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 березня 2010 року затверджено укладену між ним та відповідачами мирову угоду щодо умов користування зазначеною квартирою. На даний час відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні квартирою, змінили замки і не дають йому ключа від вхідних дверей, у зв'язку з чим він неодноразово звертався до правоохоронних органів, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Крім того, ОСОБА_3 подавала до суду позов про визнання його, ОСОБА_1 таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, однак їй було відмовлено в позові. Мирним шляхом вирішити даний спір неможливо.

В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив суду, що під час розгляду даної справи йому надали ключ від квартири, однак, відповідачка ОСОБА_2, яка проживає у цій квартирі, продовжує чинити йому перешкоди у проживанні та користуванні квартирою. Також пояснив, що відповідачка ОСОБА_3 не перешкоджає йому у користуванні квартирою.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнає, вважає позов безпідставним. В судовому засіданні пояснила, що під час судового розгляду даної справи позивачу були надані ключі від вхідних дверей, однак після цього він не приходив в квартиру.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, у відзиві на позов просить закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки викладені в позові обставини не відповідають фактичним обставинам справи та позивачу не чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1, ст. 4 ЦПК України).

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що: відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння; такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки; позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1, ст. 81 та ч. 4 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради народних депутатів Хмельницької області № 180 від 05.08.1982 року позивачу ОСОБА_1 (на той час мав прізвище ОСОБА_1) - водієві АТП-22031, склад сім'ї - 3 чол. (він, дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4) надано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 1680 від 13.04.2018, виданою Волочиським КП ЖЕК, у вказаній вище квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 - уповноважений власник (співвласник, наймач); ОСОБА_3 - колишня дружина; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_2 - дочка; ОСОБА_6 - внучка.

Ухвалою Волочиського районного суду від 09.03.2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про вселення в житло та усунення перешкод в користуванні житлом було затверджено мирову угоду, згідно з умовами якої сторони зобов'язалися поважати честь і гідність кожної із сторін, ОСОБА_1 зобов'язувався не влаштовувати негативної поведінки до ОСОБА_3, ОСОБА_2, а ОСОБА_3, ОСОБА_2 зобов'язувалися не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1, не влаштовувати з ним сварок, скандалів, допускати ОСОБА_1 до користування кухнею, ванною, коридором, вхідними дверима в квартиру, проживати у великій кімнаті квартири, а ОСОБА_1 в меншій кімнаті, також не псувати, не шкодити особисті речі як позивача так і відповідачів, рівноправно користуватися майном, яке є у квартирі і нажите спільно за час проживання.

На даний час сторони перебувають в неприязних стосунках, зокрема, не дійшли згоди щодо спільного користування квартирою АДРЕСА_1. Щодо нанесення відповідачкою ОСОБА_2 тілесних ушкоджень позивачу ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000666 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники поліції ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що в 2018 році вони виїжджали за адресою АДРЕСА_1, за викликом позивача стосовно вчинення відповідачами перешкод у користуванні квартирою. Встановлено, що квартира має двоє вхідних дверей, від одних у позивача не було ключів. Внучка позивача ОСОБА_6 відмовилася надати йому ключ для виготовлення дублікату, однак запевнила, що не буде закривати двері на замок, від якого у позивача не має ключів. Однак, коли вони з позивачем через невеликий проміжок часу повернулися до квартири, двері були замкнені на цей замок і позивач не міг зайти в квартиру.

За наведених обставин та враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про доведеність обставин про те, що відповідачка ОСОБА_2 безпідставно перешкоджає позивачу користуватися квартирою, а тому його право підлягає захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні позивачем спірною квартирою та вселення позивача в квартиру. В решті позову до ОСОБА_2 слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не чинить позивачу перешкод в користуванні квартирою. Ці обставини в судовому засіданні підтвердив і сам позивач. А тому, позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які на даний час зареєстровані та проживають в спірній квартирі, оскільки між ними та позивачем склалися неприязні відносини.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 14, 80, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391, 358 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщення задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1. Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

В решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін: ОСОБА_1, рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1, ОСОБА_3, паспорт серії НОМЕР_2, АДРЕСА_1, ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_3, АДРЕСА_1.

Повне рішення суду складено 20 грудня 2018 року.

Суддя: