Справа №652/675/18
У Х В А Л А

про повернення заяви у звязку з невиконанням ухвали

про залишення заяви без руху

«12» вересня 2018 року смт. Високопілля

Суддя Високопільського районного суду Херсонської області Дригваль В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулися із заявою в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

ОСОБА_3 від 28.08.2018 року заява залишена без руху, ст.293, ч.3 ст.294 ЦПК України, а саме: заявниками зазначено про досягнення між ними згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину, але при цьому додано до заяви нотаріально посвідчений договір, в якому не визначено місце проживання неповнолітньої дитини та на кого саме із батьків, який проживатиме окремо повинно бути покладено обовязок по вихованню та утриманню дитини, оскільки відповідно до вимог статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя має право подати письмовий договір, у якому передбачити: з ким із них проживатимуть діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто проживатиме окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя мало було подати до суду Договір про розмір аліментів на дитину (дітей), що передбачено у ч. 2 ст.109 Сімейного кодексу України, який повинен мати обовязкову нотаріально посвідчену форму для договору між подружжям про розмір аліментів на дитину. А також, суд має перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору, оскільки в ньому сторони (подружжя) передбачають способи виконання обовязку утримувати дитину тим із батьків, хто проживає окремо від неї. Такий договір, а саме тільки про сплату аліментів, у копії, додано до заяви, але він укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що не відповідає даним заявника у поданій заяві ОСОБА_1, а також не відповідає прізвищу, зазначеному у свідоцтві про шлюб «Борісова Валентина Вікторівна», а тому такий договір не підтверджує тих обставин, зазначених у заяві. Крім того, заявники посилаються у заяві на ч.1, ч.3 ст.234 ЦПК України, що не відповідає дійсності, оскільки дане посилання на кодекс, який на час подання заяви не є діючим.

Для усунення зазначених недоліків судом був установлений десятиденний строк з дня отримання заявником ОСОБА_3, яку направлено позивачу 31 серпня 2018 року, але станом на 12 вересня 2018 року недоліки заявником не усунуто, а тому заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст.318 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя визнати неподаною та повернути заявникам зі всіма доданими до неї документами.

Розяснити заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали направити заявнику, зі всіма доданими до позовної заяви документами.

ОСОБА_3 може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя: В.М. Дригваль