АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/4136/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Перепелюк І.Б., Лисака І.Н.

секретар Скакун К.В.,

розглянувши за відсутності учасників справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Другий відділ Державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 серпня 2018 року (головуючий у суді першої інстанції суддя Стоцька Л.А.),

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Другий відділ Державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №56034334 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 23128 від 01 грудня 2017 року про стягнення з позивачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 548210 грн. 74 коп. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 3000 грн.

ОСОБА_1 зазначала, що оскільки вказаний виконавчий напис є чинним і звернений стягувачем до виконання, відкрито виконавче провадження, вчиняються відповідні виконавчі дії, зокрема, проводиться стягнення з її заробітної плати, є всі підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову буде утруднене чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №56034334 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 23128 від 01 грудня 2017 року про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 548210 грн. 74 коп. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 3000 грн.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову та не довів, що існує реальна загроза невиконання майбутнього рішення суду.

Також заявник вважає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відзив на апеляційну скаргу позивачкою не надано.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для забезпечення позову в обраний позивачкою спосіб.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до підпункту 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі такого виконавчого документу, а саме виконавчого напису нотаріуса. Тобто, чинним законодавством передбачено такий вид забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 23128, вчиненого 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 548210 грн. 74 коп. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 3000 грн

Беручи до уваги те, що 22 травня 2018 року державним виконавцем Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_4 на виконання зазначеного виконавчого напису звернено стягнення на доходи боржника (а.с.14), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову для гарантування виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у звязку з чим зупинив стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документу.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення не свідчать про неправильність вирішення судом першої інстанції питання про забезпечення позову.

Так, хоча у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не навів вичерпного обґрунтування мотивів задоволення заяви позивачки, проте по суті дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову.

Встановлено, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, оскаржує у судовому порядку виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса, що свідчіть про наявність спору між сторонами, висновок суду про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтованим та не суперечить змісту ст.149 ЦПК України, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неефективності захисту прав та інтересів позивача, або унеможливить їх відновлення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги відповідача про необґрунтованість та не вмотивування ухвали суду першої інстанції, в чому саме існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не заслуговують на увагу.

Також безпідставними є доводи заявника про те, що забезпечуючи позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, суд першої інстанції фактично ухвалив рішення без розгляду справи по суті та порушив права банку на захист своїх інтересів при наявності виконавчого напису, яке підлягає виконанню. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову передбачено чинним законодавством, а вжитті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами і в достатній мірі забезпечують законні права як позивачки так і відповідача.

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому зупинення стягнення за виконавчим написом до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, є по суті правильною, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 24 жовтня 2018 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І.Б. Перепелюк

ОСОБА_5