ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/354/18 Справа № 201/9857/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя-доповідач - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення коштів за договорами банківських вкладів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено ряд договорів банківського вкладу від 04 жовтня 2011 року на суму 40000,00 грн., від 05 жовтня 2012 року на суму 6000,00 доларів США, від 10 грудня 2012 року на суму 5300,00 доларів США, який було 25.12.2013 року збільшено на 700,00 доларів США, від 11 грудня 2013 року на суму 80000,00 грн. та від 11 лютого 2014 року на суму 20000,00 грн. Кошти за умовами договорів були сплачені відповідно для їх розміщення на депозитних рахунках банку терміном на 12 місяців із зобов'язанням банку нараховувати відсотки на суму вкладу за ставкою обумовлених річних. Також між сторонами укладались додаткові угоди і банк додаткові умови договорів виконував. Після закінчення терміну дії вказаних договорів позивач зверталась до відповідача з проханням повернути їй гроші за вказаними вкладами, але відповідач цього не зробив, чим порушив її права; в добровільному порядку спір не вирішено. Неодноразові звернення до банку ні до чого не призвели. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь суми грошових коштів за договорами вкладів від 04.10.2011 року №SAMDN3448 "Стандарт пенсіонерам, 12 міс." в розмірі 40612,21 грн.; від 05.10.2012 року №SAMDN0209 "Стандарт,12 міс." в розмірі 6038,33 доларів США; від 10.12.2012 року №SAMDN9476 "Стандарт,12 міс." в розмірі 6000,00 доларів США; від 11.12.2013 року №SAMDNWFD500 "Стандарт" в розмірі 80000,00 грн.; від 11.02.2014 року №SAMDNWFD100 "Стандарт" в розмірі 20000,00 грн. та судові витрати по справі.

Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення коштів по договорам банківських вкладів відмовлено в повному обсязі (а.с. 79-82 т.1).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 86-95).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовою розпискою представників сторін на аркуші справи 231 у томі 2.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 04 жовтня 2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір №SAMDN3448, (вклад «Стандарт пенсіонерам, 12 міс.»), за умовами якого позивач передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 40000,00 грн. на строк 12 місяців по 04.10.2012 року включно (а.с. 11 т.1, 219 т.2, 5 т.3).

Пунктом 1 вказаного вище договору погоджено, зокрема, що для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок НОМЕР_2; відсоткова ставка по вкладу складає 14,5% річних; мінімальний строк вкладу 6 місяців.

Пунктом 6 договору №SAMDN3448від 04 жовтня 2011 року передбачено, зокрема, що якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично продовжується ще на один строк, вказаний у п. 1 даного договору. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк.

Також, у пункті 11 вказаного вище договору вкладу визначено, що договір оформлюється у двох екземплярах. Один екземпляр договору видається клієнту, а інший зберігається у банку. При укладенні договору банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворюється відбиток печатки банку технічними печатними приладами.

Згідно квитанції №11 від 04.10.2011 року ОСОБА_2 у відділенні №55 Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" внесла на рахунок НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 40000,00 грн. з призначенням платежу до вкладу за договором №SAMDN3448 (а.с. 221 т.2, 4 т.3).

Додатковою угодою від 04.10.2011 року до договору №SAMDN3448 від 04 жовтня 2011 року сторони погодили, що банк збільшує відсоткову ставку по вкладу клієнта на 0,5% річних на строк до 04.10.2012 року (а.с. 220 т.2, 6 т.3).

Також встановлено, що 05 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір №SAMDN0209 шляхом заповнення заяви на оформлення вкладу «Стандарт, 12 міс.» про внесення 6000 дол. США (а.с. 226 т.2, 8 т.3).

Зі змісту вказаної вище заяви №SAMDN0209 на оформлення вкладу вбачається, що строк вкладу погоджено на 366 днів по 05.10.2013 року з відсотковою ставкою на дату укладення вкладу 10% річних; особовий рахунок по вкладу НОМЕР_3.

Пунктом 3 заяви №SAMDN0209 від 05 жовтня 2012 року погоджено, що у випадку, якщо по закінченню строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично продовжується ще на один строк, вказаний у заяві Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк.

Відповідно до квитанції №10 від 05.10.2012 року ОСОБА_2 у відділенні №55 Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" внесла на рахунок НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 6000,00 дол. США з призначенням платежу до вкладу договір №SAMDN0209 (а.с. 227 т.2, 7 т.3).

10 грудня 2012 року ОСОБА_2 оформлено депозитний вклад у ПАТ КБ «ПриватБанк» «Стандарт, 12 міс.» на підставі заяви №SAMDN9476 про внесення 5300 дол. США (а.с. 222 т.2, 11 т.3).

Зі змісту вказаної вище заяви №SAMDN9476 на оформлення вкладу вбачається, зокрема, що строк вкладу погоджено на 366 днів по 10.12.2013 року включно з відсотковою ставкою на дату укладення вкладу 10% річних; особовий рахунок по вкладу НОМЕР_4.

У пункті 2 заяви №SAMDN9476 від 10 грудня 2012 року закріплено, що прийняття додаткових внесків на вклад не проводиться.

Пунктом 3 заяви №SAMDN9476 від 10 грудня 2012 року погоджено, що у випадку, якщо по закінченню строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично продовжується ще на один строк, вказаний у заяві Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк.

Відповідно до квитанції №11 від 10.12.2012 року ОСОБА_2 у відділенні №55 Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" внесла на рахунок НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 5300,00 дол. США з призначенням платежу до вкладу договір №SAMDN9476 (а.с. 223 т. 2, 9 т.3).

Додатковою угодою від 16.12.2013 року, укладеною між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» до договору №SAMDN9476, сторонами погоджено, що строк вкладу по депозитному договору №SAMDN9476 від 10.12.2012 року продовжується на 12 місяців з 13.12.2013 року по 13.12.2014 року включно; відсоткова ставка по вкладу на новий строк вкладу складає 10,5% річних (а.с. 224 т. 2, 12 т.3).

25 грудня 2013 року ОСОБА_2 у відділенні №55 Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" внесла на рахунок НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 700,00 дол. США з призначенням платежу поповнення депозиту №SAMDN9476 (а.с. 225 т. 2, 10 т.3).

Суду апеляційної інстанції представлено оригінали зазначених вище договорів, заяв щодо банківського вкладу, додаткових угод та квитанцій, що оформлені належним чином та долучені до матеріалів справи у томі 3.

Крім того, на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію заяви №SAMDNWFD500 Вклад «Стандарт» від 11 грудня 2013 року про оформлення ОСОБА_2 депозитного вкладу в ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 80000,00 грн. з відкриттям особового рахунку НОМЕР_5 строком по 11.12.2014 року включно з нарахуванням відсотків на суму вкладу по ставці 20% річних (а.с. 16 т. 1).

Позивачем також представлено копію договору №SAMDNFD100 вклад «Стандарт» від 11.02.2014 року, що укладався між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», за умовами якого позивач передає відповідачу грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі (а.с. 17 т. 1).

Згідно розділу "Дані по вкладу" договору №SAMDNFD100 від 11.02.2014 року, залишок на вкладі на 11.02.2014 року 20000,00 грн.; вклад оформляється по 11.05.2014 року включно; банк відкриває особовий рахунок НОМЕР_6; на суму вкладу нараховуються відсотки по ставці 17% річних.

Згідно частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція №492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції №492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України від 01 червня 2011 року №174, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-118цс14 від 29 жовтня 2014 року, яка згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши факт дотримання письмової форми договорів банківських вкладів №SAMDN3448 від 04.10.2011 року, №SAMDN0209 від 05.10.2012 року та №SAMDN9476 від 10.12.2012 року, а також встановивши факт внесення коштів на особові рахунки за переліченими вкладами, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 сум вкладів в розмірі 40000,00 грн. згідно договору №SAMDN3448 від 04.10.2011 року, 6000,00 дол. США згідно договору №SAMDN0209 від 05.10.2012 року та 5300,00 дол. США згідно договору №SAMDN9476 від 10.12.2012 року.

Колегія наголошує, що позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, надано квитанції про внесення коштів за договорами №SAMDN3448, №SAMDN0209, №SAMDN9476, які містять найменування банку, підпис касира банку, дату здійснення касової операції, відбиток печатки (штампа) банку, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Разом з цим, необхідно зауважити, що ПАТ КБ «Приватбанк» позов не визнає у зв'язку з недотриманням належної простої письмової форми депозитних договорів, а також посилається на відсутність доступу до електронних та інших носіїв інформації банку, у зв'язку з анексією АРК.

Щодо знаходження відокремленого підрозділу Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк" на окупованій території АР Крим та відсутності доступу до банківських документів, не може бути підставою для відмови у позові, оскільки договори укладались не з філією, а безпосередньо з юридичною особою - ПАТ КБ «ПриватБанк», про що також зазначено у самих договорах, а банківські розрахунки між відділенням та безпосередньо банком не повинні бути підставою для покладення проблем діяльності відділення банку на вкладника.

Необхідно також зауважити, що у разі заперечень щодо укладення договору банківського вкладу, саме на ПАТ КБ «ПриватБанк» покладається обов'язок довести, що на депозитному рахунку (рахунках), який зазначений на квитанції про зарахування коштів, такі кошти відсутні.

Твердження банку про те, що договори №SAMDN0209, №SAMDN9476 банківського вкладу не є належною письмовою формою договору, оскільки містять назву «заява» - не приймаються до уваги судом, враховуючи, що вказані договори містять всі суттєві умови договору банківського вкладу, реквізити як вкладника, так і банку та підписи вкладника і представника банку. Більше того, до договору банківського вкладу №SAMDN9476, який містить назву «заява» було укладено додаткову угоду, оригінал якої знаходиться на а.с. 12 у т. 3.

Колегія погоджується з доводами банку про недоведеність тверджень позивача про те, що за договором №SAMDN9476 від 10 грудня 2012 року ОСОБА_2 25 грудня 2013 року було поповнено вклад на суму 700,00 дол. США, оскільки пунктом 2 вказаного договору чітко передбачено, що прийняття додаткових внесків на вклад не проводиться. Тому у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки суми вкладу у розмірі 700,00 дол. США за договором №SAMDN9476 від 10 грудня 2012 року необхідно відмовити.

Крім того, в задоволенні позовних вимог про стягнення суми коштів за договорами банківських вкладів від 11.12.2013 року №SAMDNWFD500 "Стандарт" в розмірі 80000,00 грн. та від 11.02.2014 року №SAMDNWFD100 "Стандарт" в розмірі 20000,00 грн. необхідно відмовити, оскільки суду не надано будь-яких доказів внесення позивачем грошових коштів на особові рахунки НОМЕР_5 та НОМЕР_6, що були відкриті за умовами вказаних договорів.

Згідно пояснень представника позивача в судовому засіданні 27.12.2018 року, доказів щодо внесення коштів на рахунки банку за умовами договорів №SAMDNWFD500 та №SAMDNWFD100, сторона позивача не має.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, безпідставно не надав належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, що призвело до ухвалення неправильного судового рішення. Тому рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а позивач звільнена від сплати судового збору як споживач; приймаючи до уваги ставки судового збору, які діяли на час подачу відповідних процесуальних документів; з ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, пропорційно задоволеним позовним вимогам, сумі 2584,84 грн. (при подані позовної заяви - 1723,23 грн. + при поданні апеляційної скарги 861,61 грн.).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення коштів за договорами банківських вкладів - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) суми депозитних вкладів:

- 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. за договором №SAMDN3448 від 04.10.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2;

- 6000 (шість тисяч) дол. США 00 центів за договором №SAMDN0209 від 05.10.2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2;

- 5300 (п'ять тисяч триста) дол. США 00 центів за договором №SAMDN9476 від 10.12.2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () в дохід держави судовий збір в сумі 2584 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 84 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді