Справа № 133/1190/18
Провадження № 22-ц/772/1820/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 рокуСправа № 133/1190/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів: Зайцева А.Ю., Шемети Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 червня 2018 року про повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, постановлену у м. Козятин під головуванням судді цього суду Сєчко В.Л., зі складанням цього судового рішення 20 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та, пославшись на невиконання останньою умов кредитного договору б/н від 14 грудня 2011 року, укладеного між нею та цим банком, просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість у розмірі 93 526 грн. 37 коп.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 червня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано цій юридичній особі десятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви.

У звязку з невиконанням позивачем вимог вказаної ухвали, суд першої інстанції 20 червня 2018 року постановив ухвалу про повернення позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», не погодившись з якою, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у м. Вінниці.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи 06 червня 2018 року без руху позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк»суд першої інстанції виходив із того, що вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема, позивач не навів обґрунтований розрахунок сум, які просить стягнути з відповідача, який повинен містити відомості щодо розміру залишку непогашеного кредиту, розміру відсоткової ставки, порядку нарахованих відсотків, пені, суми коштів, які надходили у рахунок погашення заборгованості, суму використаних коштів, періоду нарахування, відомості щодо розміру простроченого зобовязання. У позовній заяві не зазначений термін дії кредитної картки, не зазначено докази, що підтверджують викладені банком обставини (на підставі яких фінансових документів відповідач отримав кредит, яких саме платежів, коли саме, і в яких сумах відповідач не сплатив). Доданий до позовної заяви документ, названий розрахунком заборгованості, не є таким розрахунком, а є роздруківкою із компютерної програми таблиці руху коштів по рахунку відповідача, зміст якої може бути зрозумілий лише фахівцям цього банку, хоча по вимогам про стягнення кредитної заборгованості позивач повинен навести відомості про розмір грошових сум та детальний порядок їх обчислення за кожною вимогою саме у позовній заяві. Наданий як додаток до позовної заяви розрахунок може бути тільки доказом наведених у позовній заяві обґрунтованих розрахунків заборгованості.

На виконання вимог ухвали, позивач направив на адресу суду першої інстанції позовну заяву у новій редакції, однак, ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької область від 20 червня 2018 року матеріали позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»було повернуто у звязку з не виконанням банком усіх вимог вказаної ухвали. Зокрема, як зазначив суд першої інстанції, позивач повторно не навів обґрунтований розрахунок сум, які просить стягнути.

Із наведених судом першої інстанції недоліків позовної заяви, можна зробити висновок, що вони зводяться до не виконання позивачем вимог положень п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, якими передбачено, що позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Натомість, зі змісту позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» та доданих до неї матеріалів вбачається протилежне, зокрема, що позивач зазначив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначив докази, які ці обставини підтверджують, у тому числі розрахунок сум заборгованості, а мотиви, з яких суд виходив залишаючи позовну заяву банку без руху, а вподальшому повертаючи її позивачу, фактично зводяться до оцінки доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, що є неприпустимим на стадії вирішення судом питання щодо можливості відкриття провадження у справі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

ПАТ КБ «ПриватБанк» реалізуючи своє право на захист звернулось до суду із вказаним позовом, який за своєю формою та змістом викладений із дотриманням вимог положень ст. 175 ЦПК України. Відмінність бачення суду щодо повноти викладення позивачем обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, а також щодо зазначення доказів, які ці обставини підтверджують, не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху, оскільки фактично не є невиконанням позивачем вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України)

Таким чином, обовязок щодо доказування покладено на сторони у справі, у тому числі на позивача щодо доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому суд повинен розяснити сторонам їх процесуальні права щодо подання доказів та вподальшому вирішити спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів та встановлених обставин.

Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, тому ця ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалів вказаної позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково, ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 червня 2018 року скасувати, матеріали вказаної позовної заяви направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : А.Ю. Зайцев

ОСОБА_4

Текст постанови виготовлено 16 серпня 2018 року.