Справа № 137/716/17
Провадження № 22-ц/801/576/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з цивільних справ Войтка Ю.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року

у цивільній справі №137/716/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення в будинок ,-

встановив:

26 грудня 2018 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року разом із матеріалами вказаної цивільної справи №137/716/17.

Дослідивши зміст апеляційної скарги та матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі відкрито 07 червня 2017 року. У судові засідання, призначені до розгляду на 07 серпня 2017 року та 21 серпня 2017 року викликалися учасники справи, зокрема і позивач ОСОБА_3, який був повідомлений належним чином стосовно дати, часу та місця розгляду справи, що підтверджується його заявою про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS - повідомлення від 09.06.2017 та власноручною розпискою (а.с.12,13,35).

Оскаржуване рішення суду ухвалене 21 серпня 2017 року, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана вперше лише 10 грудня 2018 року, тобто з дати ухвалення рішення суду пройшло більше одного року.

ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення посилаючись на ухвалу Верхового Суду від 24 травня 2018 року у справі №137/716/17, в якій йому роз'яснено порядок подання касаційної скарги до Верховного Суду. При цьому позивач не вказує причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ним також не сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у відповідному розмірі.

Суд враховує, що право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин першої, другої статті 55, пункту восьмого частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Як вбачається з протоколу судового засідання позивач ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні під час проголошення рішення 21 серпня 2017 року (а.с.43-56).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, позивачем ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не наведено.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року.

Керуючись частиною другою статті 358 ЦПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року у цивільній справі №137/716/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення в будинок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя апеляційного суду Ю.Б. Войтко