Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Леньо В.В. секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.10.2009 року. Позивач зазначив, що за життя спадкодавець склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, і все майно, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що за законом матиме право заповіла позивачу. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований с.Притисянське, 36, Виноградівського району, Закарпатської області. Позивач звернувся із заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, але нотаріус відмовив у видачі такого у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без участі його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце проведення підготовчого засідання. Заяв та клопотань не надходило.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

25.10.2009 року померла ОСОБА_3. Вказане стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №094764 від 26.10.2009 року.

За житття ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 08.04.2004 р. яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що згідно з законом матиме право заповіла позивачу (а.с.10). Даний заповіт не змінений та не скасований.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3, є позивач, та відповідач ОСОБА_2, як син померлої.

Відповідач по справі не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті (спадкодавця).

Позивач, в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавця, так як на момент смерті постійно проживав з нею, що стверджується довідкою від 03.10.2018 року (а.с.18).

Наявність спадкового майна підтверджується довідкою, виданою КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» №760 від 27.09.2018 року, в якій вказано, що житловий будинок з надвірними спорудами в с.Притисянське,36, завершений будівництвом та на підставі довідки Фанчиківської сільської ради №505 від 10.09.2018 року, рахується за ОСОБА_3, вартість домоволодіння становить 165090 грн. (а.с.12).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3, спадщину прийняв, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, мешканцем с.Притисянське,36, Виноградівського району, Закарпатської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с.Притисянське,36, Виноградівського району, Закарпатської області, із загальною корисною площею 67,1 м.кв, в тому числі житловою 58,6 м.кв., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.10.2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_4