КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/6762/14-ц
Провадження № 2/488/54/18 р.
12.09.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Тузові Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із спільного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3, в обґрунтування якого вказала, що 05.02.2007 р. помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому ? частину житлового будинку № 20 по вул. Танкістів у м. Миколаєві. Спадкоємцями за заповітом після смерті батька є позивачка та її брат, відповідач по даній справі ОСОБА_3, в рівних частинах.
05.03.2008 р. позивачка отримала в Пятій Миколаївській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстр. № 3-330 на 5/12 частин вищевказаного будинку. Також державним нотаріусом цієї ж нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 цього будинку на імя ОСОБА_5, на обовязкову частку у спадщині, як непрацездатній дружині спадкодавця.
20.01.2014 р. померла мати сторін по даній справі ОСОБА_5, яка заповіла усе належне їй нерухоме майно відповідачу ОСОБА_3
Позивачка зазначає, що на даний час їй належить 5/24 частин житлового будинку разом із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Танкістів 20. Між позивачкою та відповідачем постійно виникають конфлікти з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою, які неможливо вирішити в позасудовому порядку, через що позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом.
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, уточнили їх після проведення судової будівельно-технічної експертизи та будівельно-технічного дослідження, та просили виділити позивачці у натурі частину садиби № 20 по вул. Танкістів 20 у м. Миколаєві та надати у користування відповідну частину земельної ділянки за цією ж адресою відповідно до висновку експертного дослідження від 23.05.2018 р.
Відповідач у судовому засіданні, яке проводилось 23.05.2017 р., заперечував проти позову та вказав, що він згоден сплатити позивачці компенсацію за належну їй частину житлового будинку, і бажає одноособово користуватися цілим житловим будинком.
Зустрічний позов відповідачем не подавався.
Заслухавши пояснення учасників справи, пояснення експерта, та дослідивши здобуті судом письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., яка набрала чинності з 15.12.2017 р.), - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Із матеріалів справи вбачається, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.03.2008 р., виданого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстр. № 3-330, позивачка по даній справі ОСОБА_2 є власницею 5/24 частин житлового будинку разом із прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Танкістів 20, в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 05.02.2007 р. (а.с. 12-13).
Із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2008 р., виданого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстр. № 3-326 (а.с. 118), вбачається, що ОСОБА_5 успадкувала 1/12 частин вищевказаного житлового будинку після смерті її чоловіка ОСОБА_4 Також вона отримала Свідоцтво про право власності на ? частину цього будинку як на частку у спільному майні подружжя, яке було видано 05.03.2008 р. державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстр. № 3-324 (а.с. 151).
Крім цього, відповідач по даній справі ОСОБА_3 отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.03.2008 р., яке було видано державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстр. № 3-328, згідно якого він набув право власності на 5/24 частин даного будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4 (а.с. 119).
20.01.2014 р. померла мати сторін по даній справі ОСОБА_5, якій на момент смерті належало 7/12 частин вказаного житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Дане підтверджується наявною у матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 10.04.2018 р. (а.с. 170).
Із наявної у матеріалах справи копії спадкової справи № 184/2014, заведеної Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_5, вбачається, що на випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений 12.05.2009 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1552 (а.с. 141), яким заповіла усе належне їй майно своєму синові ОСОБА_3
Згідно заповіту, посвідченого 12.05.2009 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 515 (а.с. 140), ОСОБА_5 заповіла усі належні їй грошові внески, що будуть знаходитися у банківських установах м. Миколаєва разом із належними до них відсотками та компенсаціями, своїй дочці позивачці по даній справі ОСОБА_2
Судовим розглядом встановлено, що на час смерті ОСОБА_5 разом із нею проживав та був прописаний відповідач по даній справі ОСОБА_3 і заяв про відмову від спадщини в установлений законом строк він до нотаріальної контори не подавав, тому в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 відповідач не отримав.
На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Стаття 358 ЦК України визначає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до технічного паспорту на даний житловий будинок, виготовленого Миколаївським МБТІ станом 04.12.2014 р. (а.с. 17-22) за даною адресою розташовано таке нерухоме майно:
-Житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м.;
-Літня кухня літ. «Б» площею 31,3 кв.м.;
-Вбиральня літ. «Е»;
-Тамбур до літньої кухні літ. «б»;
-Огорожі № 2,3,4;
-Споруди №5, І, ІІ.
Крім цього, за цією ж адресою знаходяться самочинно збудовані:
-Житлова прибудова літ. «А?» площею забудови 16,2 кв.м. та житловою площею 12,7 кв.м.;
-Тамбуру літ. «а?» площею забудови 4,3 кв.м., загальною площею 3,4 кв.м.;
-Тамбуру літ. «а?» площею забудови 8,4 кв.м., загальною площею 7,3 кв.м.
Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження від 23.05.2018 р., яке було проведено за замовленням позивачки судовим експертом ОСОБА_8, який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-будівельних експертиз обєктів нерухомості, експерт зазначає, що виходячи із розміру частки позивача, існуючого планування житлового будинку та домоволодіння в цілому, а також наявності самочинних споруд, неможливо виділити позивачці частку житлового будинку в натурі, оскільки це є порушенням п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.91 р. «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право власності на житловий будинок» та п.п. 2.3, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розподілу часток обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЖКГ України № 55 від 18.06.2007 р. Разом із цим, виходячи із побажань позивачки і розміру належної їй частки в спільній частковій власності, експерт припускає можливість виділення їй в натурі частини нерухомого майна, і у звязку з цим ним був розроблений додатковий можливий варіант виділу.
Зокрема, пропонується виділити позивачці частину садиби № 20 по вул. Танкістів у м. Миколаєві,на земельній ділянці площею 107 кв.м., яка складається із:
-Літньої кухні літ. «Б» площею 31,3 кв.м., інвентаризаційною вартістю 19 784 грн., що складає 12,65 % від вартості садиби в цілому;
-Тамбуру літньої кухні літ. «б» площею 14,1 кв.м., інвентаризаційною вартістю 8 381 грн., що складає 5,36 % від вартості садиби в цілому;
-Гаражу літ. «Л» площею 25,9 кв.м., інвентаризаційною вартістю 4 097 грн., що складає 2,62 % від вартості садиби в цілому.
Всього пропонується виділити частку нерухомого майна на суму 32 262 грн., що складає 20,62 % або 5/24 частини, відхилення в менший бік складає 0,21 % від інвентаризаційної вартості садиби в цілому, є незначною величиною та пояснюється неможливістю точного та обґрунтованого підрахунку вартості, необхідної для користування частиною огорожі № 4 довжиною 1,2 м.
Також пропонується виділити позивачці у користування частину земельної ділянки площею 107 кв.м., із яких: під забудовою 71,3 кв.м. (під літньою кухнею літ. «Б» 31,3 кв. м. + тамбур літньої кухні літ. «б» площею 14,1 кв.м., під гаражем літ. «Л» 25,9 кв.м.). Під ділянкою особистого користування та для обслуговування будівель 35,7 кв.м. (обмежено межами між точками АБ 7,4 м. уздовж із задньою частиною гаражу літ. «Л»; БВ 4,35 м. уздовж із задньою стіною гаража літ. «Л»; ВГ 7,21 м. уздовж із межею з сусідами по вул. Танкістів 22; ГД 6,5 м. уздовж із переднім фасадом будівлі літ. «Б»; ДЕ 8,97 м. уздовж із лівою стіною будівлі літ. «б»; ЕЖ 7,5 м. уздовж заднього фасаду літ. «Б» в напрямку до сусідів по вул. Танкістів 22; ЖЗ 22,58 м. по межі з сусідами по вул. Танкістів; ЗА 5,25 м. по межі садиби зі сторони вул. Танкістів (на плані зазначено червоним кольором).
Вхід на територію земельної ділянки, що виділяється у користування позивачки, пропонується облаштувати через хвіртку шириною 1,2 м, яку слід влаштувати зліва від гаража літ. «Л» замість частини паркану. Для цього слід встановити межі між земельними ділянками, що перебуватимуть у користуванні сторін за планом, який графічно зображений у додатку 2 до експертного дослідження від 23.05.2018 р., та є його невідємною частиною.
При запропонованому варіанті у користуванні відповідача із часткою у розмірі 19/24 частин (79,17%) спірної садиби, залишатиметься:
-Житловий будинок літ. «А-І» цілком площею забудови 112,8 кв.м. загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., інвентаризаційною вартістю 115 182 грн., що складає 73,64 % від вартості садиби в цілому;
-Погріб літ. «Жпд» цілком, інвентаризаційною вартістю 244 грн., що складає 0,15 % від вартості садиби в цілому;
-Огорожі з воротами № 2,3,4 цілком;
-Вбиральня літ. «Е» площею 1,6 кв.м.;
-ОСОБА_4 літ. «Д» площею 1,2 кв.м.;
-ОСОБА_6 літ. «Н» площею 6,6 кв.м.;
-Споруди № 5, І, ІІ цілком.
Всього у користуванні відповідача залишається частина нерухомого майна на суму 124 158,57 грн., що складає 79,38 % від інвентаризаційної вартості садиби в цілому або 19/24 частин, збільшення від розміру ідеально належної частки складає 0,21 %.
У користуванні відповідача залишатиметься частина земельної ділянки площею 397 кв.м., із яких під забудовою 126,2 кв.м., у тому числі під житловим будинком 112,8 кв.м., під господарськими будівлями 13,4 кв.м., під ділянкою особистого користування та для обслуговування будівель 270,8 кв.м. Вхід до території земельної ділянки відповідача залишається існуючий.
Аналізуючи зміст позовних вимог позивачки та зібрані по справі письмові докази, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд виходить із того, що варіант виділу, який просить визначити позивачка згідно висновку експертного дослідження від 23.05.2018 р., є максимально наближеним до ідеальних часток співвласників, не потребує проведення будівельних робіт та додаткових витрат, спрямованих на фізичне відокремлення часток житлового будинку. Також суд враховує, що за цим варіантом будівля літньої кухні може використовуватись та фактично використовується в якості окремого житла та в цілому відповідає вимогам, що встановлюються до окремої квартири та має комплекс необхідних приміщень, що мають функціональне призначення (санвузол, кухня, коридор та приміщення, що може використовуватись як житлова кімната. В житловому будинку, що цілком виділяється відповідачу, також є комплекс необхідних приміщень, а прибудинкові земельні ділянки компактно розташовані відносно літньої кухні і дозволяють здійснювати їх обслуговування та влаштувати інший благоустрій.
При запропонованому варіанті поділу, для забезпечення повної автономності виділених часток садиби, необхідно виготовлення нового проекту реконструкції інженерних мереж, зокрема: газопостачання, опалення, електропостачання та монтаж додаткових приладів обліку, які слід виконати ліцензованим підприємствам.
Вказаний варіант також не передбачає спільного користування фізично неподільними спорудами та огорожами, що призначені для забезпечення спільних потреб обох співвласників, що на думку суду також сприятиме уникненню конфліктних ситуацій між сторонами.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді 387,37 грн. судового збору та 2 949,12 грн. за проведення експертизи, а всього 3 336,49 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити.
Виділити ОСОБА_2 в натурі належну їй частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння № 20 по вул. Танкістів у м. Миколаєві у розмірі 5/24 частини, а саме:
-будівлю літньої кухні літ. «Б» площею 31,3 кв.м., інвентаризаційною вартістю 19 784 грн., що складає 12,65 % від вартості садиби в цілому;
-тамбур літньої кухні літ. «б», площею 14,1 кв.м., інвентаризаційною вартістю 8 381 грн., що складає 5,36 % від вартості садиби в цілому;
-гараж літ. «Л», площею 25,9 кв.м., інвентаризаційною вартістю 4 097 грн., що складає 2,62 % від вартості садиби в цілому.
Всього виділити ОСОБА_2 нерухоме майно на суму 32 262 грн., що складає 20,62% або 5/24 часток, відхилення в менший бік складає 0,21% від інвентаризаційної вартості садиби в цілому.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 5/24 частини домоволодіння № 20 по вул. Танкістів у м. Миколаєві.
Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Миколаїв, вул. Танкістів 20 за висновком будівельно-технічного дослідження від 23.05.2018 р., який графічно зображений в додатку № 2 до цього дослідження та є його невідємною частиною, згідно якого:
у користування ОСОБА_2 виділити частину земельної ділянки площею 107 кв.м., із яких:
-під забудовою 71,3 кв.м. (під літньою кухнею літ. «Б» 31,3 кв. м. + тамбур літньої кухні літ. «б» площею 14,1 кв.м., під гаражем літ. «Л» 25,9 кв.м.);
-під ділянкою особистого користування та для обслуговування будівель 35,7 кв.м. (обмежено межами між точками АБ 7,4 м. уздовж із задньою частиною гаражу літ. «Л»; БВ 4,35 м. уздовж із задньою стіною гаража літ. «Л»; ВГ 7,21 м. уздовж із межею з сусідами по вул. Танкістів 22; ГД 6,5 м. уздовж із переднім фасадом будівлі літ. «Б»; ДЕ 8,97 м. уздовж із лівою стіною будівлі літ. «б»; ЕЖ 7,5 м. уздовж заднього фасаду літ. «Б» в напрямку до сусідів по вул. Танкістів 22; ЖЗ 22,58 м. по межі з сусідами по вул. Танкістів; ЗА 5,25 м. по межі садиби зі сторони вул. Танкістів (на плані зазначено червоним кольором).
Вхід на територію земельної ділянки, що виділяється у користування ОСОБА_2, слід облаштувати через хвіртку шириною 1,2 м, яку влаштувати зліва від гаража літ. «Л» замість частини паркану. Для цього слід встановити межі між земельними ділянками, що перебуватимуть у користуванні сторін за планом, який графічно зображений у додатку 2 до експертного дослідження від 23.05.2018 р.
У користування ОСОБА_3 виділити частину земельної ділянки площею 397 кв.м., із яких:
- під забудовою 126,2 кв.м., у тому числі під житловим будинком 112,8 кв.м., під господарськими будівлями 13,4 кв.м.,
-під ділянкою особистого користування та для обслуговування будівель 270,8 кв.м.
Вхід до території земельної ділянки, що виділяється у користування ОСОБА_3, залишається існуючий. Графічно земельна ділянка, що виділяється у користування ОСОБА_3 зображена зеленим кольором у додатку № 2 до експертного дослідження від 23.05.2018 р.
Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі - 3 336,49 грн.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Суддя Л.І. Селіщева