ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року

м. Харків

Справа № 2-1223/02

Провадження № 22-ц/818/1698/18

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ГСКП «Ритуал» в особі ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

відповідач: Головне управління Держпраці в Харківській області

третя особа: ОСОБА_3,

представник ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 2/1223/02 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Харківській області про визнання недійсним акту перевірки дотримання законодавства про працю на ГСКП «Ритуал» та приписи інспекції праці недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Семіряд І.В., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2002 року по справі за скаргою про визнання недійсним акту перевірки дотримання законодавства про працю ГСКП «Ритуал» та припису Державної інспекції праці Харківської області.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2018 року у відкритті провадження відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що підстав для поновлення строку для звернення до суду із даною заявою не вбачається.

Апеляційним судом Харківської області прийнято рішення 04 березня 2014 року, яким скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2002 року та яке ОСОБА_3 вважає нововиявленою обставиною та підставою для перегляду рішення суду від 19 лютого 2002 року.

Апеляційний розгляд проводився за апеляційної скаргою ОСОБА_3, тобто вона не була позбавлена права знайомитись з матеріалами справи, отримувати рішення суду.

Посилання ОСОБА_3, що вона є інвалідом ІІ групи та тільки у липні 2018 року звернулась до центру безоплатної допомоги судом також не можуть прийняті як поважність пропуску строку, так як вона не була позбавлена права до липня 2018 року звернутись за безоплатною правовою допомогою, яка діє з 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу скасувати.

За безоплатною вторинною правовою допомогою вона зверталась ще у 2013 році, про те їй було повідомлено, що така допомога надається тільки у кримінальних справах. Про те, що зявились центри з надання безоплатної вторинної допомоги по цивільним та адміністративним справам їй стало відомо лише у 2018 році.

Крім того, рішення АСХО від 04 березня 2014 року своєчасно на її адресу не надходило.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч.1, пп.1, 3 ч.2, 5 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2002 року у справі №2-1224/02 визнано акт огляду ОСОБА_3 Харківською обласною МСЕК №1442 від 26 грудня 1996 року «Про визначення ОСОБА_3 втрати працездатності, у звязку з виконання трудових обовязків за сумісництвом виробничих травм 1988 та 1991 роки» - недійсним в частині встановлення їй процентів втрати працездатності, у звязку з виконання трудових обовязків за сумісництвом виробничих травм.

Зобовязано Харківську обласну МСЕК провести переогляд ОСОБА_3 без визначення процентів втрати працездатності у звязку з отриманими травмами, не повязаних з виконанням нею трудових обовязків, встановивши лише інвалідність від загальних захворювань.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2002 року у справі №2-1223/02 визнано акт перевірки дотримання законодавства про працю №1686 на ГСКП «Ритуал» та приписи Державної інспекції праці Харківської області №1684 від 06 жовтня 2000 року про поновлення виплат ОСОБА_3 недійсними.

Визнано відсутність вини ГСКП «Ритуал» в спричиненні шкоди здоровю ОСОБА_3 11 березня 1991 року.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2002 року скасовано, в задоволенні скарги відмовлено.

У заяві ОСОБА_3 зазначає, що рішення апеляційного суду від 04 березня 2014 року у справі №2-1224/02 є нововиявленою обставиною та є підставою для перегляду рішення суду від 19 лютого 2002 року у справі №2-1223/02. При цьому, як на підставу для перегляду, посилається на п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п.п.1, ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

Вимогами ч.2 ст.424 ЦПК України передбачено, що з урахуванням приписів ч.1 цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили .

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2002 року у справі №2-1223/02 набрало законної сили 19 березня 2002 року (а.с.2-3).

З заявою про перегляд рішення суду від 19 лютого 2002 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 звернулася 13 серпня 2018 року (а.с.59-60), тобто, більше ніж через 16 років.

Отже, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами була предявлена до суду з пропуском установленого процесуальним законом 3-х річного строку з дня набрання рішенням законної сили, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для відкриття провадження за зазначеною заявою.

Доводи ОСОБА_3, що підставою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами стало рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2014 року, яким було скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2002 року у справі №2-1224/02, не можуть бути визнані правовою підставою для скасування ухвали, оскільки на час ухвалення зазначеного судового рішення строк перегляду рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2002 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, закінчився.

У будь-якому випадку рішення апеляційного суду про скасування рішення суду від 10 січня 2002 року ухвалено 04 березня 2014 року.

Трьохрічний строк сплинув 04 березня 2017 року, а з даною заявою ОСОБА_3 звернулася у серпні 2018 року.

Посилання ОСОБА_3, що вона є інвалідом ІІ групи, часто хворіє, витрачала час на сімейні обставини, не є підставою для поновлення строку.

Рішення суду від 10 січня 2002 року було скасовано 04 березня 2014 року саме за апеляційною скаргою ОСОБА_3 (а.с.81), тобто, про наявність такого рішення їй було відомо; ОСОБА_3 була третьою особою і при ухваленні рішення 19 лютого 2002 року.

Згідно ч.3 ст.424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відповідно до розяснень, які містяться в пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року « Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що встановлений трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 424 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

З практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круїз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулюванню з боку держави.

Крім того, в п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

ОСОБА_5