Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №318/2397/17

Провадження №22-ц/778/2877/18

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

учасники справи:

позивач -Державна екологічна інспекція у Запорізькій області,

відповідач - ОСОБА_1,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Іванівська сільська рада Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, комунальне підприємство «Іванівка»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року в складі судді Комишньої Н.І. в справі за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Іванівська сільська рада Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, Комунальне підприємство «Іванівка», про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (далі - Держінспекція) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.01.2017 року громадським інспектором з охорони довкілля Запорізької області встановлено, що відповідач самовільно без дозвільних документів та за допомогою бензопили здійснив спил живорослого дерева породи «тополь» з повноцінною кроною, діаметром у корі біля шийки кореня 115 см.

Незаконні роботи проводились поза межами населеного пункту с. Іванівка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області поруч з очисними спорудами, біля обвалки поля фільтрації.

За фактом порушення природоохоронного законодавства було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.01.2017 року № Г-000183. З протоколом відповідач ознайомився, копію протоколу отримав, про що свідчить відповідний запис та його підпис в протоколі.

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності від 03.02.2017 року № 000040/02/04 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Постанову отримано відповідачем особисто, про що міститься відмітка у постанові.

Результатом такої протиправної поведінки та порушення природоохоронного законодавства України стало спричинення державі шкоди у розмірі 31 480 грн. 09 коп.

Для вирішення питання в добровільному порядку Держінспекцією 16.05.2017 року на адресу відповідача було направлено лист №1673/12 про відшкодування шкоди з доданим розрахунком розміру шкоди.

Оскільки в добровільному порядку шкоду сплачено не було, Держінспекція звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача шкоду завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 31 480 грн. 09 коп. та судовий збір у сумі 1600 грн.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області шкоду завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 31 480 грн. 09 коп., а також судовий збір у сумі 1 600 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано, що відповідачем оскаржувалася постанова про накладення адміністративного стягнення, проте його скаргу не було розглянуто у встановленому законом порядку.

Вказував, що знесення живорослого дерева було правомірним, оскільки дерево знаходилося на території очисних споруд, які перебувають у комунальній власності Іванівської сільської ради, яка відповідно до положень ст. 90 Земельного кодексу України має право використовувати для власних потреб наявні на земельній ділянці природні ресурси, в тому числі лісові насадження. Спилювання дерева відбувалося за наказом ОСОБА_1 як директора КП «Іванівка», який при винесенні наказу керувався принципом пріоритетності вимог екологічної безпеки.

Зазначав, що процедура по спилюванню дерева була цілком законною та проводилася у відповідності до п. 8 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2006 року №1045.

Державна екологічна інспекція у Запорізькій області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що правовідносини сторін у даній справі регулюються Лісовим Кодексом України та Законом України «Про рослинний світ». Винуватість відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення встановлено постановою про притягнення до адміністративної відповідальності від 03.02.2017 року №000040/02/04. Заперечення відповідача про те, що знесення дерева відбувалося як експлуатаційні роботи на очисних спорудах, не може бути прийнято до уваги, оскільки п. 2.1.5 «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України», які затверджені Наказом Держжитлокомунгоспу України №30 від 05.07.1995 року, передбачено, що для забезпечення якісної, безперебійної і економічної роботи керівництво виробника зобов'язане керуватися чинним законодавством України ( а.с.153-162).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справив межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що 22 січня 2017 року відповідач ОСОБА_1 без дозвільних документів здійснив спил бензопилою живорослого дерева породи «тополь» з повноцінною кроною, діаметром у корі біля шийки кореня 115 см, яке знаходилося поза межами населеного пункту с. Іванівка, біля обваловки поля фільтрації очисних споруд.

Вказане правопорушення, передбачене ст. 65-1 КУпАП, зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення №Г-000183 від 22.01.2017 року (а.с.4).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №000040/02/04 від 03.02.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. (а.с.5). Вказана постанова є чинною.

Згідно із розрахунком від 03 лютого 2017 року розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знесення дерева породи тополя за межами с. Іванівка Кам'янка-Дніпровського району, поряд з очисними спорудами, біля обваловки поля фільтрації ОСОБА_1 складає 31 480 грн. 09 коп. (а.с.7).

Зазначений розрахунок був складений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

У відповідності до ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року № 1264-XII (із змінами і доповненнями) підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. ст. 105, 107 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою цивільно-правову відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу.

Таким чином, законодавством заборонено без відповідних дозвільних документів пошкоджувати (знищувати) зелені насадження, а особа, що вчинила такі дії, зобов'язана відшкодувати заподіяні збитки державі.

Помилковими є посилання в апеляційній скарзі на Порядок оформлення дозволу на видалення дерев, кущів, газонів і квітників у межах населених пунктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року №1045, оскільки спилене відповідачем дерево, територіально розташоване поза межами населеного пункту.

Щодо твердження апеляційної скарги про те, що спилювання дерева відбувалося за наказом ОСОБА_1 як директора КП «Іванівка», спростовуються тим фактом, що як протокол про адміністративне правопорушення, так і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності було складено щодо нього як фізичної особи.

Доводи апелянта про оскарження ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності колегія суддів не може взяти до уваги в якості підстави для скасування судового рішення, оскільки вказана постанова є чинною, доказів про її скасування у передбаченому законом порядку відповідачем не надано.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Таким чином, судова колегія вважає, що позивачем відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено позовні вимоги, а відповідачем не надано належних доказів на спростування позовних вимог, тоді як доведеність відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова