Справа № 465/1624/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/2054/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року

м. Львів

Справа 465/1624/16-ц

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Яремко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, їх представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 травня 2018 року, постановленого судом у складі судді Гулієвої М.І. в приміщенні Франківського районного суду м. Львова о 17 год. 51 хв., у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють від свого імені та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_10 про встановлення порядку користування приміщенням квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що разом з відповідачами проживають у квартирі на АДРЕСА_1, яка складається з 3-х житлових кімнат, площею 11,1кв.м, 8 кв.м та 16 кв.м. Позов обґрунтовували тим, що квартира належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7-по ? ідеальній частині кожному, відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 07.09.2015р. Крім співвласників право на користування квартирою внаслідок реєстрації у ній місця проживання, мають їх дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка відповідачки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідно до шлюбного контракту, укладеного між позивачами 18.02.16р. на ? частину квартири, належну ОСОБА_2 поширено режим спільного майна подружжя та в ОСОБА_3 виникло право користування цією часткою квартири. Реальний поділ спірної квартири є неможливим, але у квартирі всі кімнати є ізольовані, тому можливо встановити порядок користування квартирою. Позивачі зазначили, що з дочкою проживають у кімнаті, площею 11.1 кв.м, ОСОБА_5 та ОСОБА_6-в кімнаті, площею 8 кв.м, ОСОБА_7 з дочкою -в кімнаті, площею 16 кв.м. Оскільки, між ними існує спір з приводу користування житлом, просили встановити наступний порядок користування квартирою - виділити в користування ОСОБА_5, ОСОБА_6 житлову кімнату під літ.7, площею 16 кв.м та комору в підвалі, площею 1 кв.м., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9 - житлову кімнату під літ. 2, площею 11.1 кв.м та приміщення лоджії 3, площею 1.6 кв.м, ОСОБА_7 та ОСОБА_10- житлову кімнату під літ.6, площею 8 кв.м та приміщення балкону 9, площею 0,9 кв.м і комори 10, площею 0.9 кв.м на ньому, приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні залишити у спільному користуванні всіх мешканців квартири. В приміщенні коридору 1, площею 10,2 кв.м встановити існуючу прасувальну дошку та надати право усім мешканцям користуватись нею.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Встановлено наступний порядок користування приміщеннями квартири на АДРЕСА_1 - виділено в користування ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітньої дочки ОСОБА_9 кімнату,площею 11,1 кв.м.; виділено в користування ОСОБА_5, ОСОБА_6 -кімнату, площею 16кв.м; виділено в користування ОСОБА_11 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_10 - кімнату, площею 8 кв.м.; приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні, балкону, комори на ньому, лоджії, комори в підвалі залишено у спільному користуванні сторін. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 Вапеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з відмовою у виділені їй, її чоловікові та їх дитині в окреме користування лоджії 3/1,6 кв.м., вхід на яку є виключно через виділену їм судом кімнату, у зв'язку з чим вони просили виділити їм лоджію в користування для забезпечення можливості ізольованого проживання у кімнаті. Вважає, що інші допоміжні приміщення, які входять до складу спірної квартири - комора в підвалі, приміщення балкону і комора на ньому є ізольованими та можуть бути виділені в окреме користування окремих мешканців квартири. Стверджує, що окремим мешканцям квартири разом із житловою кімнатою може бути виділено в користування і допоміжне приміщення - балкон. Просить рішення суду частково змінити та виділити у користування ОСОБА_5, ОСОБА_6 комору в підвалі, площею 1,0 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9 приміщення лоджії 3/1,6 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_7 та ОСОБА_10 приміщення балкону 9/0,8 кв.м і комори 10/0,9 кв.м. на ньому, а в решті рішення залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

А відтак, оскільки доводи апеляційної скарги стосуються незгоди з встановленням порядку користування допоміжними приміщеннями, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється у межах вказаних доводів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, та посилання на те, що встановлення порядку користування допоміжними приміщеннями відповідатиме інтересам сторін і положенням закону, пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, їх представника ОСОБА_8 про заперечення вимог апеляційної скарги, та посилання на те, що встановлення порядку користування допоміжними приміщеннями порушує їх права, оскільки позбавляє доступу до лоджії, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірна квартира має такі допоміжні приміщення - підвал площею 1,0 кв.м., лоджію «3» площею 1,6 кв.м., балкон «9» площею 0,9 кв.м., комору «10» площею 0,9 кв.м. (а.с.6,7)

Відмовляючи в задоволенні вимоги про встановлення порядку користування допоміжними приміщеннями, суд першої інстанції виходив з того, що вказані приміщення є приміщеннями спільного користування.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду таким, що відповідає положенням закону, дослідженим доказам та принципу верховенства права.

Так, матеріалами справи стверджується, що судом встановлено порядок користування житловими кімнатами з відступленням від рівності часток у праві власності на користь ОСОБА_2

Також з матеріалів справи вбачається, що площа лоджії є вдвічі більшою від площі балкону, вхід на який розташований з приміщення кухні квартири.

А відтак, враховуючи вказані обставини, а також те, що з жодної з кімнат відповідачів немає виходу на балкон, залишення у користуванні позивачки по справі лоджії позбавить відповідачів по справі користування лоджією відповідно до її призначення - відпочинку, сушіння, зберігання речей.

Посилання в апеляційній скарзі на можливість виділення допоміжних приміщення в окреме користування не може прийматись до уваги, оскільки наявний факт відсутності можливості виділення в користування рівноцінних приміщень, що б не порушувало прав жодної зі сторін.

В зв»язку з викладеним колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07.09.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.