Провадження №2/523/4493/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань- Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 83100 грн. та судовий збір у розмірі 831 грн..

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала на те, що 10.01.2018 року ОСОБА_2 отримав у позику від неї грошові кошти у сумі 3000 дол.США, які відповідач зобов'язався повернути через 6 місяців. Після сплину терміну дії договору позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення суми коштів, але зв'язок з ним був втрачений.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій також просила заявлені вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, місце та час судового засідання, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також зазначив, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як видно з розписки, складеної 10.01.2018 року, ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3000 (трьох тисяч) дол.США, зобовязався повернути позикодавцю суму в строк до 01.07.2018р. (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобов'язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Отже, судом було встановлено, що за договором позики від 10.01.2018р. відповідач отримав 3000 дол.США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на вказану дату складало 83100 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 831,00 грн..

Керуючись ст.ст.13, 74-76, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 293, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Суворовським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 18.06.2008р., місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, 65025) суму заборгованості у розмірі 83100 грн. та судовий збір у розмірі 831 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 27.12.2018 року.

Суддя: