Провадження №2/523/1147/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Побєдаш К.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача -ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом державного навчального закладу «Одеський центр професійної освіти» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Державний навчальний заклад «Одеський центр професійно - технічної освіти» звернувся позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстраційного обліку в кімнаті №46 в гуртожитку за адресою: м.Одеса, вул.Паустовського, 12.

15.04.2015 р. позивач уточнив позов та просив відповідачів визнати такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані у гуртожитку по вул. Паустовського, 12 в м. Одесі, однак в кімнаті № 46 не проживають більш як 13 років, що підтверджується складеним актом № 18/м від 11.12. 2014 р. за підписами членів комісії, довідкою № 140 від 09.12. 2014р..

Заочним рішенням Суворовського районного суду від 15 травня 2015р. позовні вимоги Державного навчального закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти» були задоволені та визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування кімнатою № 46 у гуртожитку по вул. Паустовського, 12 в м. Одесі. Ухвалою суду від 02.11.2015р. була задоволена заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, вказане рішення скасовано.

Ухвалою суду від 20 квітня 2016р. позовні вимоги Державного навчального закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти» до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням були виділені в самостійне провадження.

20.04.2016 року у справі прийнято рішення, позов Державного навчального закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням залишено без задоволення та відновлено реєстрацію відповідача у кімнаті № 46 у гуртожитку по вул. Паустовського, 12 «а» в м. Одесі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.06.2016 року вказане рішення залишено без змін.

02.11.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийнято ухвалу, касаційну Державного навчального закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти» задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м.Одеси та ухвалу апеляційного суду Одеської області скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та пояснила, що відповідачка в гуртожитку не проживає багато років, в кімнаті проживають сторонні особи, про що повідомляли мешканці гуртожитку. В обґрунтування права на звернення до суду з позовом представник позивача також пояснила, що будинок гуртожитку належить Державному навчальному закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти», який має юридичну адресу м. Одеса, вул. Паустовського, б. 12. В звязку з чим, причина реєстрації відповідачки за адресою м. Одеса, вул. Паустовського б. 12 «а» їй невідомо. В той час, вона пояснила, що частина гуртожитку раніше перебувала у користуванні заводу «Продмаш», однак в подальшому перейшла до них. Вона пояснила, що відповідачка договір на користування кімнатою у гуртожитку не укладала, а також їй ордер на кімнату підприємством не видавався. При цьому також представник зазначила, що не проживання відповідач і на теперішній час підтверджується тим, що після заочного рішення вона не поновлювала свою реєстрацію в кімнаті.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона на відповідповідній правовій підставі, при наявності ордеру № 46, з 1992 зареєстрована в кімнаті № 46 гуртожитку по вул. Паустовського, 12 «а» в м. Одесі. Ордер був виданий заводом «Продмаш» на підставі спільного рішення профкому та адміністрації 25.10.1992р.

Також пояснила, що постійно користується кімнатою у гуртожитку, сплачує комунальні послуги, однак в силу своєї професійної діяльності як журналістки, а також члена громадської організації, вона вимушена постійно подорожувати, приймати участь конференціях. В звязку з чим, декілька місяців у рік вона може не проживати в гуртожитку, однак вона постійно доглядає за своєю кімнатою. Відповідачка також пояснила, що звернення сусідів повязані з тим, що вони не бажають ділити з нею інші приміщення загального користування та претендують на її кімнату. За своєю громадянською позицією вона допомагає в захисті прав мешканців гуртожитку, а тому даний позов подано як намагання вплинути на її діяльність. В квартирі чоловіка ОСОБА_5, яка є його власністю вона не проживала і не проживає в теперішній час через складні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, а також свідків, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як судом встановлено, що ОСОБА_2 з 1992р. зареєстрована в кімнаті № 46 гуртожитку по вул. Паустовського, 12 «а» в м. Одесі. Кімнату вона зайняла на підставі ордеру № 46, який був виданий заводом «Продмаш» на підставі спільного рішення профкому та адміністрації 25.10.1992р. на імя ОСОБА_2 та її дочки ОСОБА_4 (а.с. 147) .

Відповідно до вимог п.3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Кабінетом Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986р., а також ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Як видно з акту прийняття в експлуатацію державною приймальню комісією закінченого будівництвом будинку, затвердженого 31.12.1990 р., прийнято в експлуатацію комплекс будівель ГПТУ «Продмаш» за адресою: м.Одеса, вул.Паустовського,12,12 а (а.с.68-69 т.3).

Згідно з рішенням виконкому Суворовської райради народних депутатів №1310 від 22.05.1992 р. дозволено адміністрації заводу «Продмаш» використовувати 5,6,7,8,9 поверхи в гуртожитку по вул. Паустовського,12 а для проживання сімей, заселення у вказаний сімейний гуртожиток здійснювати у відповідності до положення про квартирний облік за ордерами заводу «Продмаш», а прописку проводити згідно з ордерами (а.с.67 т.3).

Отже, судом встановлено, що відповідач була вселена і зареєстрована в гуртожиток по вул. Паустовського, 12 «а» в м. Одесі на законних підставах.

В судовому засіданні встановлено, що фактично функції адміністрації гуртожитку здійснює Державний навчальний заклад «Одеський центр професійно - технічної освіти», який обслуговує будинок, отримує плату за проживання в гуртожитку.

Державний навчальний заклад «Одеський центр професійно - технічної освіти» є правонаступником Державного закладу «Професійне училище Одеської державної академії холоду» (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про право власності від 05 серпня 2009р. Державному закладу «Професійне училище Одеської державної академії холоду» належить обєкт, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Паустовського б. № 12, який в цілому складається з будівель учбового корпусу літ. «А», загальною площею 2927,5 кв.м., будівлі суспільно-побутового комплексу літ. «Б», загальною площею 2585,5 кв.м., будівлі майстерні літ. «В», загальною площею 2437,3 кв.м., будівлі гуртожитку літ. «Г», загальною площею 7399,2 кв.м., відображений у технічному паспорті від 20.03.2007р..

Як видно з технічного паспорту від 20.03.2007р., та в ньому є посилання на будівлю гуртожитку літ. «Г», загальною площею 7399,2 кв.м., однак відсутнє посилання на будинок під № 12 «а» по вул. Паустовського в м. Одесі.

Відповідно до рішення виконкому Суворовської райради народних депутатів №49 від 22.01.1993 року « Про скасування рішення від 19.04.1991 року №234 «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш» і перереєстрації будинку за СПТУ -8» вважати гуртожиток по вул.Паустовського,12 власністю СПТУ -8 та зареєструвати його в ОМБТІ ( а.с.224 т.1).

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Згідно з п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Кабінетом Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208 гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми ст. ст.71, 72 ЖК УРСР.

Статтями 71, 72 Житлового Кодексу УРСР встановлено, що при тимчасової відсутності наймача або членів сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР встановлено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Судом встановлено, що відповідачка за характером своєї діяльності, є журналісткою та громадським діячем, періодично проживає в кімнаті №46, сплачує витрати за отримані послуги .

При цьому не знайшло свого підтвердження належними доказами проживання відповідача в квартирі належній її чоловіку ОСОБА_5.

Проаналізувавши представлені докази, суд прийшов до висновку, що з наданих доказів не вбачається реєстрації права власності за позивачем на гуртожиток під №12а і представником позивача в ході розгляду справи не було надано доказів, з яких можна було б зробити такий висновок.

В процесі розгляду справи представник позивача пояснила, що їй невідомо за яких причин гуртожиток в якому проживає відповідачка має адресу № 12 «а», при цьому стверджувала, що даний гуртожиток перебуває на балансі закладу. Однак, суд звертає увагу на те, що доказів і про передачу на баланс позивача вказаної будівлі під №12 «А» також не надано.

Як видно з акту прийому передачі справ та майна ДЗ «Професійне училище Одеської державної академії холоду» до ДНЗ «ОЦПТО» від 08.01.2013 року значиться 9-ти поверхова будівля гуртожитку, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Паустовського,12, до якого входить 2 парадні з проживаючими в ній мешканцями. Відповідно до додатку кімнату 46 в 2-й парадній займає ОСОБА_6 Разом з тим, із матеріалів справи неможливо встановити з яких підстав будівля значиться лише під №12, тоді як до оформлення права власності за ДЗ «Професійне училище Одеської державної академії холоду» будівля під №12 «А» знаходилася у власності заводу «Продмаш».

Виходячи із меж заявлених вимог та приймаючи до уваги встановлені обставини щодо зареєстрованого права власності на будівлю, суд прийшов до висновку, що у позивача відсутні підстави для заявлення вказаних вимог, оскільки позивач звернувся з вимогою про визнання відповідача втратившою право користування кімнатою №46 в будинку №12 по вул.Паустовського в м.Одесі, тоді як підставою для її вселення та реєстрації місця проживання було право на зайняття кімнати №46 в будинку №12 «А», а не №12.

Отже, позовні вимоги з вказаних підстав не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,258,259,263-265,273,354 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву державного навчального закладу «Одеський центр професійної освіти» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.12.2018 р.

Суддя: