Справа № 496/1242/18
Провадження № 2-п/496/17/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07 червня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено повністю визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №6 по вул. Новоселів в с. Майори Біляївського району Одеської області.

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона не була належним чином сповіщена про день та час розгляду справи, оскільки її батько позивач по справі, навмисно не повідомив суд про її місце проживання та роботи у м. Біляївці, номер мобільного телефону, щоб позбавити її можливості прийняти участь у судових засіданнях та спростувати його надуманий позов. Крім того вказує, що вона зі згоди батьків проживала у їх будинку в с. Майори разом з дітьми з грудня 2017 року по березень 2018 року, а тому дані правовідносини, на її думку, повинні бути вирішені згідно норм ЖК України з урахуванням інтересах неповнолітніх дітей.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягали. При цьому представник заявниці пояснив, що позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, достовірно знав, де проживає та працює відповідачка, але навмисно не повідомив цю інформацію суду.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви. При цьому позивач пояснив, що він не знав, де проживає його донька. Зустрівшись з нею, він намагався вручити їй судову повістку, але вона відмовилась від її отримання. Таким чином вона достовірно знала про те, що на розгляді в суді знаходиться вказана цивільна справа, знала про дату та час її розгляду, а тому підстав для перегляду заочного рішення немає.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вирішуючи питання про скасування заочного рішення суд повинен встановити поважність причини неявки відповідачки в судові засідання, наявність доказів, на які посилається відповідачка, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

З довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 10.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована з 26.09.2002 року в с. Майори по вул. Новоселів, №6 Біляївського району Одеської області (а.с.17).

В матеріалах справи містяться поштове повідомлення (а.с.21), згідно якого відповідачці надсилалась судова повістка за місцем її реєстрації.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що вона не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявницею до заяви про перегляд заочного рішення не надано жодного письмового доказу, що спростовував би висновки, викладені в заочному рішенні, або підтверджував будь-які обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Довідки, надані заявницею про те, що її неповнолітні діти навчались в період з 11.12.2017 року по 15.03.2018 року в Майорівській ОСОБА_5 ступенів Біляївської міської ради Одеської області, жодним чином не підтверджують її проживання у будинку її батьків за адресою: вул. Новоселів, №6, с. Майори Біляївського району Одеської області.

Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

В матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення, яке б свідчило про отримання відповідачкою копії заочного рішення після його направлення 02.07.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ознайомилась з матеріалами цивільної справи 16.07.2018 року і звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду 23.07.2018 року, тобто в межах строку подачі заяви про перегляд заочного рішення суду, а тому суд вважає, що відповідачка не пропустила вказаний строк.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідачка не зявилась в судове засідання і не повідомила суд про причини неявки без поважних причин, докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи нею не надані, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 287, 288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду від 07 червня 2018 року у справі №496/1242/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заявниці ОСОБА_1 розяснюється, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку (протягом 30 днів до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області). У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.О. Пендюра