Справа № 755/2008/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді Астахової О.О.,

при секретарі Неділько Л.Л., Якименко Т.С.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом у якому просить в порядку поділу майна визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в сумі 145 189,05 грн., що складає ? частку вартості автомобіля «Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя грошові кошти в розмірі 145 189,05 грн., що складає ? частку вартості зазначеного автомобіля.

Мотивуючи вимоги тим, що з 20 вересня 1997 року позивач разом з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2016 році, на підставі договору купівлі-продажу № 8046/2016/127306 від 13 жовтня 2016 року, подружжям придбано автомобіль «Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору, право власності на який, згідно свідоцтва про право власності від 13 жовтня 2016 року зареєстроване за позивачем, проте є об'єктом спільної сумісної власності сторін.

Згідно звіту № 29/12/2017 року про оцінку вартості КТЗ від 04 грудня 2017 року, вартість зазначеного автомобіля складає 290 378,09 грн. Оскільки автомобіль фактично перебуває у користуванні позивача, він вважає за доцільне залишити у користуванні і власності цей автомобіль за собою, а відповідачу сплатити грошову компенсацію у розмірі ? від вартості транспортного засобу, що складає 145 189,05 грн.

Оскільки сторони не досягли домовленості про вирішення даного спору у добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 19 червня 2018 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжено розгляд справи.

В червні 2018 року представник позивача подав до суду заяву про зміну предмета позову в якій просить в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості ? частини зазначеного автомобіля замість ? частки у спільному майні подружжя в сумі 145 189,05 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка після реєстрації шлюбу присвоїла прізвище «ОСОБА_2», в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державного Центром розвиту сім'ї 20 вересня 1997 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1437 (а.с. 7).

Від даного шлюбу у сторін є повнолітня дитина - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

В судовому засіданні з'ясовано, що шлюб між сторонами розірвано в січні 2018 року.

За період перебування сторін у шлюбі ними було набуто автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_5 (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі.

Як убачається із матеріалів справи, вказаний транспортний засіб «Toyota Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 було набуто на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 13 жовтня 2016 року укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та зареєстровано за позивачем на праві власності. (а.с. 10-11).

Однак, якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього, в даному випадку, лише на ім'я одного з подружжя, не спростовує презумпції належності вищевказаного майна до спільної сумісної власності подружжя.

Отже, сторони по справі мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівні.

Як роз'яснено у п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу автомобіль «Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору, то він є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтями 63, 65 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно звіту про оцінку ринкової вартості КТЗ № 29/12/2017 від 04 грудня 2017 року, складений СПД ОСОБА_8, ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_5 на дату складання оцінки становить 290 378,09 грн. (а.с. 12-28).

В судовому засіданні відповідач визнала в повному обсязі позов та не заперечували проти виплати позивачем їй компенсації у сумі 145 189,05 грн.

Позивачем ОСОБА_3 05 лютого 2018 року внесено на депозитний рахунок суду 145 189,05 грн., що підтверджується квитанцією № НОМЕР_3. (а.с. 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя підлягає до задоволення, а тому суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнає за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору та стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсації вартості ? частини зазначеного вище автомобіля в розмірі 145 189,05 грн.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 1 451,90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12-13, 77, 81, 82, 89, 141, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору, легковий універсал -В, номер кузова НОМЕР_5, об'єм двигуна 2694, тип S

Присудити ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля «Land Cruiser Prado» 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 сірого кольору в розмірі 145 189 (сто сорок п'ять тисяч сто вісімдесят дев'ять) гривень 05 копійок, що знаходяться на депозитному рахунку Дніпровського районного суду м. Києва.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер невідомий, адреса: 02094, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4, адреса: 02094, АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 1 451 (одна тисяча чотириста п'ятдесят одну) гривню 90 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О.О. Астахова