22-ц/775/589/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 266/3188/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/589/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі суддів Кочегарової Л.М., Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Брежнєв Д.О.

сторони :

позивач - кредитна спілка «Можливість»

відповідач - ОСОБА_1

відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_2

відповідач - приватне підприємство «Дінаріс»

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2013 року, у складі судді Лузана В.В.,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року кредитна спілка «Можливість» (КС «Можливість») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, приватного підприємства «Дінаріс» (далі ПП «Дінаріс») про стягнення суми боргу за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 02 лютого 2012 року з відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2447, відповідно до якого їй був наданий кредит у сумі 30000 грн. зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом згідно графіку. У той же день з відповідачами ФОП ОСОБА_2 та ПП «Дінаріс» були укладені договори поруки на забезпечення виконання зобов'язань відповідачкою ОСОБА_1 Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Однак ОСОБА_1 з березня 2013 року ця вимога не виконується, заборгованість за кредитом, станом на 18 липня 2013 року, складає 34929 грн. 11 коп. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «Можливість» зазначену заборгованість та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 349,29 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2013 року позовні вимоги КС «Можливість» задоволено у повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ПП «Дінаріс» на користь КС «Можливість» у відшкодування заборгованості за кредитом 34 929 грн. 11 коп., з яких 13 938 грн. - основний борг; 2 592 грн. 95 коп. - відсотки; 18 398 грн. 16 коп. - додаткові проценти. Стягнуто з ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ПП «Дінаріс» на користь КС «Можливість» витрати по сплаті судового збору в розмірі 349,29 грн. в рівних частках, тобто по 116,43 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати частково, та ухвалити нове рішення, яким у стягнені додаткових відсотків у розмірі 18398,16 грн. відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що вимоги кредитної спілки про стягнення вказаної суми суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.1056-1 ЦК України.

У запереченнях на апеляційну скаргу КС «Можливість» просить рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що боржник погодилася з умовами договору, якими визначено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту він визнається кредитом з підвищеним ризиком та для погашення процентів застосовується підвищена ставка.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, яка підтримала скаргу, заперечення проти скарги представника позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилалася на те, що суд належним чином не повідомив її про час і місце розгляду справи; справа розглянута судом першої інстанції у її відсутність, що позбавило її можливості заперечувати проти позову та надати відповідні аргументи.

Відповідно ст.74 ЦПК України (в редакції 2004 року) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Стаття 169 ЦПК України (в редакції 2004 року) визначала, що суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Зі справи вбачається, що даних про належне повідомлення відповідача та отримання ОСОБА_1 судової повістки про розгляд справи 24 вересня 2013 року матеріали справи не містять (а.с.24-27).

Долучений до справи лист суду, зі змістом про те, що судове засідання призначено на 17 вересня 2013 року на 15.00 год.(резервна дата 24 вересня 2013 року в 15- за текстом), не можна визнати належним повідомленням сторони про час і місце розгляду справи в порядку ст.74 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині судового рішення є, крім іншого, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З урахуванням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, у зв'язку з порушенням норм процесуального права при його постановленні, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог КС «Можливість», виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно умов кредитного договору № 2447 від 02 лютого 2012 року ОСОБА_1 КС «Можливість» було надано кредит та виплачена сума 30000 грн. Погашення заборгованості повинно здійснюваться щомісячно відповідно графіку зі сплатою відсотків річних. На забезпечення виконання зобов'язань договору кредиту, 02 лютого 2012 року з ФОП ОСОБА_2 та ПП «Дінаріс» були укладені відповідні договори поруки.

Сума заборгованості відповідачів перед позивачем підтверджується наданим позивачем графіком розрахунків до договору кредиту № 2447 від 02 лютого 2012 року, розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що станом на 18 липня 2013 року заборгованість складає 34929 грн. 11 коп., з яких 13938 грн. - основний борг; 2592 грн. 95 коп. - відсотки; 18398 грн. 16 коп. - додаткові проценти, аналітичною відомістю по рахунку за період з 02 лютого 2012 року до 18 липня 2013 року(а.с.5,6,8).

В судовому засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечувала того факту, що кредитний договір з КС «Можливість» вона укладала і отримала грошові кошти вказані в договорі, однак ці кошти вона брала не на власні потреби, а для ОСОБА_2 і через деякий час після укладення договору втратила контроль над його виконанням. Тільки в 2018 році після виклику до державної виконавчої служби, дізналася про наявність непогашеної заборгованості перед позивачем.

Вказані обставини не звільняють ОСОБА_1 від відповідальності перед КС «Можливість» за неналежне виконання умов договору.

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою ст.1048 ЦК України встановлено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з п. 3.1 договору кредиту плата за користування кредитом(проценти) становлять 42,34 % річних (що складає 0,116%(відсотків) за кожний день користування кредитом) від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключення дня отримання кредиту.

За умовами п.3.7 договору, за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процента ставка за цим кредитом встановлюється в розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.7).

Представлений позивачем розрахунок та пояснення відповідача в суді апеляційної інстанції свідчить про те, що з 04 березня 2013 року ОСОБА_1 допустила порушення умов виконання договору і тому позивач став проводити нарахування процентів в розмірі 365% і станом, на 13 липня 2013 року, заборгованість по процентам становила 132 дні або 18 398,16 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення процентів в розмірі 18 398,16 грн. відповідач посилалася на те, що договір кредиту, який передбачає вимоги кредитної спілки про стягнення процентів в розмірі 365 % річних у разі порушення умов виконання договору є дискримінаційними, в розумінні ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», та такими, що не відповідають ст.1056-1 ЦК України.

З цими доводами, в межах розгляду даної справи, погодитися не можна.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України (в редакції на 01 лютого 2012 року) визначала, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений

договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

В даному випадку одностороннього підвищення кредитною спілкою процентної ставки не було, оскільки її збільшення передбаченому умовами договору, який підписаний ОСОБА_1

Згідно представленої до матеріалів справи претензії від 08 липня 2013 року та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач повідомлялася про те, що станом на 09 липня 2013 року вона має заборгованість за договором в розмірі 12 439,21 грн. - по тілу кредиту, та 1818,11 грн. - по процентам, по процентам за кредитом з підвищеним ризиком - 15 300,23 грн., а тому, загальна заборгованість становить 29 557,55 грн.(а.с.17-17зв.).

Посилання відповідача на те, що вона не отримувала такого повідомлення банку є непереконливими, оскільки лист направлявся за місцем проживання ОСОБА_1, яка пояснила, що постійно проживала по вул.Історичній,38а в м.Маріуполі.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на день укладення договору кредиту) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Оскільки у даній справі умови кредитного договору про підвищену процентну ставку недійсними не визнавалися і у суді апеляційної інстанції відповідач пояснила, що так позовні вимоги до КС «Можливість» не заявлені і на теперішній час, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про встановлення позивачем дискримінаційних правил стосовно зміни процентної ставки не можуть підставою для скасування рішення з відмовою кредитній спілці у позові.

Крім того, за положеннями ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Однак, як пояснила ОСОБА_1 з вимогами про відкликання своєї згоди на укладення договору вона до кредитора протягом встановленого законом строку не зверталася.

Відповідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, представлених доказів та норм матеріального права колегія суддів дійшла висновку, що вимоги КС «Можливість» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам за договором кредиту від 02 лютого 2012 року в розмірі 18 398,16 грн., є обґрунтованими, оскільки боржник допустила порушення умов виконання договору по своєчасному поверненню кредиту та процентів у строки передбачені договором, а тому, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ПП «Дінаріс» підлягає стягненню на користь КС «Можливість» 34 929 грн. 11 коп., з яких 13 938 грн. - основний борг; 20 991,11 грн. - проценти (2592,95+18398,16).

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_1, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, приватного підприємства «Дінаріс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 349,29 грн. в рівних частках, тобто по 116,43 грн. з кожного, оплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.376 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2013 року скасувати.

Позовні вимоги кредитної спілки «Можливість» задовольнити.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, приватного підприємства «Дінаріс» на користь кредитної спілки «Можливість» (п/р 3137 в АТ «Сбербанк Росії», МФО 320627, ) у відшкодування заборгованості за кредитом 34 929(тридцять чотири тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 11 коп., з яких 13 938 грн. - основний борг; 20 991,11 грн. - проценти.

Стягнуто з ОСОБА_1, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, приватного підприємства «Дінаріс» на користь кредитної спілки «Можливість» витрати по сплаті судового збору в розмірі 349,29 грн. в рівних частках, тобто по 116,43 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 07 вересня 2018 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.П.Попова

Т.Б. Ткаченко