Справа № 487/3514/17
Провадження № 2/487/269/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу №487/3514/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», публічного акціонерного товариства державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філія «Варваровський ДЕД» дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про стягнення завданих матеріальних збитків, у звязку з пошкодженням та знищенням майна в розмірі 5440 грн. та стягнення в солідарному порядку з публічного акціонерного товариства державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філія «Варваровський ДЕД» дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» витрати на оцінку пошкоджень майна у розмірі 150 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що 12.01.2017 року сталося ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ДП «Миколаївський облавтодор», під керуванням ОСОБА_2, який є працівником філія «Варваровський ДЕД» та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в салоні якого знаходилась позивачка. Водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України, визнав свою вину у вчиненні ДТП, оскільки частково провів відшкодування моральнї шкоди позивачу та ОСОБА_3 у розмірі 10000 грн. По факту ДТП було порушено кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст. 286 КК України, по якому здійснюється досудове розсілування. Під час ДТП було повністю розбито належні позивачу майно ноутбук ASUS, мобільний телефон IPhone 5s, відповідно до висновку сервісного центру, вартість ремонту ноутбуку становить 3150 грн., але з урахуванням вартості самого пристрою 3500 грн. ремонт є недоцільним, вартість ремонту телефону становить 1750 грн. та загублено зарядний пристрій та шнур від телефону IPhone 5s загальною вартістю 190 грн., а всього на загальну суму 5440 грн., вартість послуг сервісного центру з проведення діагностики становить 150 грн. Вважає, що відсутність обвинувального вироку або постанов про відмову в порушенні кримінального провадження не звільняє відповідачів від обовязку доказування своєї невинуватості. При цьому, між ПАТ СК «ПРОСТО-страхування» та «Варваровський ДЕД» філія ДЕД «Миколаївський облавтодор» укладено договір АК 1280213 страхування обовязкової цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «КрАЗ» н/з НОМЕР_3. Позивач звернулась до ПАТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату відшкодування, проте їй в цьому було відмовлено.

Ухвалою від 06.07.2017 року позов повернуто позивачу у звязку з непідсудністю.

Ухвалою від 10.08.2017 року апеляційного суду Миколаївської області скасована ухвала судді від 06.07.2017 року та матеріали справи направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою від 29.08.2017 року відкрите провадження у справі.

06.03.2018 року відповідач ПАТ «ПРОСТО-страхування» надало відзив на позов просили розглянути справу за відсутності їхнього представника, на підставі наявних матеріалів, в задоволенні позову відмовити у звязку з його безпідставністю посилаючись на те, що 16.11.2016 року між страховою компанією та «Варваровський ДЕД» філія ДЕД «Миколаївський облавтодор» укладено договір АК 1280213 страхування обовязкової цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «КрАЗ» н/з НОМЕР_3. 12.01.2017 року сталося ДТП за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та Deowoo Nexia н/з НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 ПАТ «ПРОСТО-страхування» отримало повідомлення від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про настання події, що має ознаки страхового випадку. По факту ДТП було порушено кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст. 286 КК України, рішення про направлення обвинувального акту до суду або закриття кримінального повалення не прийнято, шкода була завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, проте вина жодного учасника судом не встановлена, тому є недоведеною. Тому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 відповідно до закону не встановлена, у звязку з чим позовні вимоги є безпідставними та передчасними. Крім того, позивачем та ОСОБА_3 зазначалось в заяві, що проводились взаєморозрахунки за заподіянні збитки внаслідок даної події між учасниками пригоди, проте інформації про здійснені взаєморозрахунки надано не було, але при розрахунку розміру страхового відшкодування повинні враховуватися розрахунки сторін, щоб страхове відшкодування не перевищувало розміру реальних збитків. Щодо відшкодування шкоди заподіяної майну позивача, то позивачем не надано жодного доказу на підтвердження права власності на пошкоджене майно на день ДТП та що саме під час ДТП 12.01.2017 року ці речі були пошкоджені, а також, що вказані речі вилучались з місця ДТП та дійсно були в салоні автомобіля НОМЕР_5.

22.12.2018 року відповідач ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» надали до суду заперечення на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, припинити провадження щодо ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», філія «Варваровський ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ДПо «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» посилаючись на те, що вони є неналежним відповідачем, не порушували прав та інтересів позивачів, оскільки ДТП сталося за участю працівника філії Варваровської ДЕД ДП Миколаївський облавтодор ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», який не перебуває з ними у трудових відносинах та Варваровська філія є відокремленим структурним підрозділом ДП «Миколаївський облавтодор», не є юридичною особою тому не може виступати відповідачем. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження вини водія Варваровська філія встановленої вироком суду або постановою у справі про адміністративне правопорушення. Позивачем не обґрунтовано та не підтверджено і розмір нібито завданої з вини відповідачів шкоди та спричинення шкоди майну позивача саме під час ДТП.

22.12.2018 року відповідач ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» надали до суду заяву в якій просили розглянути справу за відсутності їхнього представника.

В судове засідання позивач не зявилась, про час, дату і місце слухання справи була повідомлена, причини неявки суду не повідомила та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання представники «Варваровський ДЕД» філії ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не зявилися, про час, дату і місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили, відзовів на позовну заяву та заяв про розгляд справи за відсутсноті їхніх представників не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 12.01.2017 року на 69 км автодороги М-14 Е-58 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ поблизу с. Федорівка Березанського району Миколаївської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та Deowoo Nexia н/з НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 За фактом ДТП порушено кримінальне провадження № 000018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та проводиться досудовое розслідування. Вказані обставини не заперечували сторони у справі.

Проте, на час розгляду справи суду не було надано постанов про притягнення когось із водіїв вказаних вище транспортних засобів до адміністративної відповідальності, або вироку суду, яким би було визначено винну особу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за фактом скоєння ДТП 12.01.2017 року, або постанови про закриття кримінального провадження. При цьому, суд виходить з того, що докази здобуті під час досудового розслідування, не вважаються належними доказами, оскільки вони не перевірені судом в порядку ст. 23 КПК України (з дотриманням принципу змагальності, та безпосереднього дослідження судом під час розгляду справи).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є: наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобовязання. Наявність шкоди і її розміри доводить потерпілий; протиправність дій того, хто завдав шкоду. За загальним правилом, шкода, заподіяна правомірними діями, відшкодуванню не підлягає, якщо інше не встановлене законом (до таких винятків відноситься, наприклад, відшкодування шкоди, заподіяної в стані крайньої необхідності); причинний зв'язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла. Для виникнення деліктних зобовязань необхідний безпосередній причинний зв'язок між цими явищами, тобто протиправні дії повинні породжувати шкідливий результат; вина, того, хто завдав шкоду. При цьому закон виходить із презумпції вини того, хто завдав шкоди. Якщо потерпілий довів наявність шкоди, то той, хто завдав її, повинен довести відсутність своєї вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, що створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 п.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

При цьому, відповідно до положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальній справі, ухвала про закриття повадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, оскільки відсутні вирок у кримінальній справі або постанова про закриття кримінального провадження та/або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, інших безспірних доказів на доведення вини вказаних позивачем відповідачів позивачем суду не надано, встановити винну особу у скоєнні ДТП, що сталося 12.01.2017 року не представляється можливим.

Такчим чином, на підставі викладеного, вимоги позивача щодо стягнння на її користь з ПАТ СК «Просто- страхування», з якою «Варваровський ДЕД» філія ДЕД «Миколаївський облавтодор» уклали договір АК 1280213 страхування обовязкової цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «КрАЗ» н/з НОМЕР_3, завдану їй під час ДТП матеріальну шкоду за знище майно: ноутбук ASUS, мобільний телефон IPhone 5s, пошкоджений зарядний пристрій та шнур від телефону IPhone 5s загальною вартістю 190 грн., а всього на загальну суму 5440 грн. безпідставні, у звязку з не встановленням на теперішній час особи винної у скоєнні ДТП, а відповідно до ст. ст. 6, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» та укладених договорів страхування, шкода відшкодовується страховими компаніями за умови встановлення вини водія у вчиненні ДТП.

Крім того, суду не надані будь-які докази на доведення вартості понесених збитків у зв'язку із ушкодженням майна, які б відповідали законодавству та взагалі наявність такого майна, належність його позивачу та, що вказане майно були знищено та втрачено саме під час ДТП.

Також, не безпідставна вимога позивача щодо стягнення в солідарному порядку з відповідачів публічного акціонерного товариства державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філія «Варваровський ДЕД» дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» витрат на оцінку пошкоджень майна у розмірі 150 грн., оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами такий розмір витрат.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачем, крім власних тверджень, не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження тих обставин на які вона посилається як на підставу своїх вимог, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди до осіб, які будуть визнані винними у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», публічного акціонерного товариства державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філія «Варваровський ДЕД» дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя С.В. Щербина

Повний текст рішення складено 04.01.2019 року.