Справа № 706/1192/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

в складі головуючого судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Пізняк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та визнання право власності на майно в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та визнання право власності на майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивуються тим, що з 30.10.1977 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_6. Від шлюбу мається троє дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2. 15.12.1997 року ОСОБА_6 помер. ОСОБА_2 утаємнено від неї, знаючи, що вона прийняла спадщину та має право на весь обєм спадкового майна після смерті ОСОБА_6 не ставлячи до відома братів в 2008 року звернувся в Христинівський районний суд про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на земельний пай після смерті бать ОСОБА_6. 19.11.2008 року ухвалено рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого 15.12.1997 року на земельну ділянку 3,35 га, вартістю 17079 грн. На виконання рішення Христинівського районного суду ОСОБА_7, виданий державний акт на право власності на земельну ділянку на 3,5322 га Серія ЯЛ № 17998 від 22.09.2010 року який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на праві власності на землю на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 7. Не земельну ділянку виготовлена технічна документація із землеустрою та привласнений кадастровий номер: :04:001:0002. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 05.07.2017 року рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 року скасовано та відмовлено ОСОБА_2 у позові щодо поновлення строку позовної давності та визнання права власності в порядку спадкування. Отже, правова підстава видачі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 017998 від 22.09.2010 року на імя ОСОБА_7 на 3,5322 га визнана незаконною, тому його необхідно визнати недійсним.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду в її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_7 не з'явився,

В судове засідання відповідач ОСОБА_8 не з'явилася, подав письмову заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність, заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_9 не з'явилася, подав письмову заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність, заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з'явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Христинівського районного суду від Христинівським районним судом від 19.11.2008 року визнано за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого 15.12.1997 року на земельну ділянку 3,35 га, вартістю 17079 грн. На виконання рішення Христинівського районного суду ОСОБА_7, виданий державний акт на право власності на земельну ділянку на 3,5322 га Серія ЯЛ № 17998 від 22.09.2010 року який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на праві власності на землю на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 7.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 05.07.2017 року рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 року скасовано та відмовлено ОСОБА_2 у позові щодо поновлення строку позовної давності та визнання права власності в порядку спадкування.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Христинівського районного суду від 07.09.2018 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце перебування якого було в с.Вербувата Христинівського району - оголошено померлим.

Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативними правовими актами.

Ст. 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У спорах, що пов'язані з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13).

Статтею 125, ч.1 ст.126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У постанові Верховного Суду України від 22 травня 2013 року (справа № 6-33цс13)зазначено висновок про те, що судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1,2 ст.152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Отже, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Згідно ч.1. ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається насторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані зрозглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати за заявою позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_4) , ОСОБА_3, ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_4, ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_4), третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 ( жителька Черкаської області, м.Христинівка вулиця Музична, 75) про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та визнання право власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 017998 на імя ОСОБА_2 га 3,5322 га, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 17 від 22.09.2010 року недійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого 15.12.1998 року право власності на земельну частку в колективній власності на землю в КСП «Вербуватське» Христинівського району: на 3,5322 га, кадастровий номер :04:001:0002 нормативною вартістю 143847 грн. 51 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його отримання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. До приведення Положення про автоматизовану систему документообігу судуу відповідність із новою редакцією ЦПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через суд першої інстанції, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

Суддя: М.П. Орендарчук