Справа № 490/8804/17
н/п 2/490/1012/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 листопада 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого-судді Чулуп О.С.

при секретарі -Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Так, позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.02.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 5900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, та станом на 31.08.2017 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 75334,76грн., що складається з: заборгованності за кредитом - 7777,81грн.; заборгованності по процентам за користування кредитом - 60493,39грн.; заборгованість за пенею - 3000,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 3563,56грн.

Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом, про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не надала.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що кредитний договір складається з підписаної позивачем анкети-заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до вказаної заяви та Умов та правил надання банківських послуг Банк надає позивачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.9.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Відповідно до 8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежу по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Щодо пені (комісії), суд в цій частині вирішуючи вимоги приходить до того, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За такого, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Таким чином, у стягненні пені (комісії) слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за за кредитом 7777,81грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 60493,39грн.; заборгованість по штрафам - 500,00 грн. ( фіксована частина) та 3563,56 грн. ( процентна складова), а у стягненні заборгованості за пенею - 3000.00 грн слід відмовити.

Таким чином, загальна сума заборгованості становить 72334,76грн. (75334,76грн.- 3000,00грн.= 72334,76грн.).

На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу частково обґрунтованою, в зв'язку з чим заборгованість в сумі 72334,76грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1600,00грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.258,1054 ЦК України, ст.ст18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором в сумі 72334 (Сімдесят дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.289 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення може бути переглянуто Центральним районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя