Провадження № 2/161/4385/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Свій позов мотивує тим, що з ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1996 року. Рішенням Луцького міськрайоннного суду від 22 січня 2018 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначає, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

ОСОБА_6 є повнолітньою та на даний час продовжує навчатися, є студенткою Луцького базового медичного коледжу, денної, платної форми навчання, стипендії не отримує. Вважає, що у звязку з продовженням навчання доньки, відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки таку можливість має.

Вказує, що відповідач їздить на заробітки до Польщі, інших осіб на утриманні не має, свої доходи приховує. У 2016 році придбав земельну ділянку та має у власності автомобіль.

З урахуванням вищевикладеного та з посиланням на ст.ст. 141,185,199 200 СК України просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 гривень щомісячно, на період її навчання та додаткові витрати на оплату навчання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? витрат, до закінчення навчання.

Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

В судовому засіданні позивач, позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання та додаткових витратна оплату її навчання заперечував у повному обсязі. Вказував, що відповідач надає допомогу на оплату за навчання доньки, зокрема сплатив кошти за навчання у лютому 2018 року в розмірі 4 911 гривень та у серпні 2018 року в сумі 13 713 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Луцького міськрайоннного суду від 22 січня 2018 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується дослідженими в судовому засіданні копіями свідоцтв про народження (а.с.6-8).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, а донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з матір'ю - ОСОБА_1, та фактично перебувають на утриманні останньої.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 № 2475-VIII внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01 липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 944, 00 гривень, з 01 грудня 2018 року 2 027, 00 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Таким чином, обовязок батьків щодо утримання дитини, гарантії забезпечення належного рівня її розвитку, незалежно від того чи перебувають батьки у зареєстрованому шлюбі, проживають разом чи окремо від дитини, мінімальний розмір на утримання дитини встановлені законодавством України.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 є обґрунтованими та такими, що базуються на нормах чинного сімейного законодавства України.

Одночасно, ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів судом враховано ту обставину, що відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 2000 гривень щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду такий розмір стягуваних аліментів буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід зазначити наступне.

Згідно довідки Луцького базового медичного коледжу від 13 грудня 2018 року № 344, ОСОБА_3 з 01 вересня 2017 року є студенткою 3 курсу, спеціальності «Акушерська справа», Луцького базового медичного коледжу денної форми навчання, за кошти фізичних осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у звязку з навчанням не працює та не має власних прибутків. Окрім того, не отримує стипендії, так як навчається на платній формі.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів:досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 у звязку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько ОСОБА_4 спроможний таку надавати.

Відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання спільної з позивачем доньки, та спростовують встановлені судом фактичні обставини.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби доньки ОСОБА_3 в матеріальній допомозі батьків.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, на період навчання, до досягнення донькою 23 років.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до частина 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного та з урахуванням тієї обставини, що суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, а також враховуючи, що відповідачем у лютому 2018 року та в серпні 2018 року. було здійснено оплату за навчання у розмірі 4 911 гривень та 13 713 гривень, вимога про стягнення додаткових витрат на оплату навчання не підлягає до задоволення.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13,77,81,89,141, 263,264,265 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.180, 184 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 02 листопада 2018 року, до досягнення повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 02 листопада 2018 року, на період навчання, до досягнення донькою 23 років.

В стягненні додаткових витрат відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; паспорт серії АС361060);

Відповідач: ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5);

Третя особа: ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; НОМЕР_1)

Дата складання повного тексту рішення 21 грудня 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_7