№ 207/2363/18
№ 2/207/1356/18
17 грудня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.О.
за участі секретаря: МОСПАН С.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянське справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Адміністрації південного району Камянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В липні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах та за довіреністю ОСОБА_2 звернулась до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В цій позовній заяві вона просила суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 21, в будинку № 8, по проїзду Білоруському, у м. Камянське, Дніпропетровської області та прийняти рішення про зняття його з реєстрації за даною адресою.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 вказала, що згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі № 2310 від 15.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2 став власником квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), АДРЕСА_1.
15 листопада 2011 року ОСОБА_2 прописав у вищевказаній квартирі їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На даний час місце його проживання не відомо, оскільки він знаходиться за межами України, повернутися до України намірів не має, тому, в добровільному порядку зняти його з реєстрації немає змоги. ОСОБА_3 фактично не проживає, хоча і зареєстрований за вищевказаною адресою. Фактичне його місце проживання їй невідоме, оскільки він проживає за межами України, засобу звязку з ним немає.
Оскільки, в спірному житлі відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим обєктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутись за захистом до суду. Також, вона не може оформити субсидії.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_1 не зявились, відповідно до заяв просили слухати справу без їх участі, позов підтримали.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлявся у встановленому законом порядку завчасно, оскільки копія позовної заяви та повістка в дане судове засідання були надіслані відповідачу за місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідач до суду не надавав. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло.
Представник третьої особи Адміністрації південного району Камянської міської ради до суду не зявився, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлений у встановленому порядку своєчасно. В заяві, яка надійшла до суду 25.09.2018 року просили рішення винести на розсуд суду, справу розглядати без присутності представника адміністрації.
Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, представника третьої особи, та провести заочний розгляд справи, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти винесення заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що квартира № 21, в будинку № 8, по проїзду Білоруському, у м. Камянське, Дніпропетровської області на праві власності належить позивачу ОСОБА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. 9).
Відповідач на даний момент зареєстрований у квартирі № 21, будинок № 8, по проїзду Білоруському, у м. Камянське, Дніпропетровської області.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд.
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Як зясовано судом, відповідач у спірному будинку не проживає більше року, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку, внаслідок чого у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг.
На підтвердження того, що відповідач не проживає, позивач надав акт № 583 від 04 липня 2018 року, складений комісією КП КМР «УКОЖФ» та мешканцями квартир № 26, 28 будинку № 8, по проїзду Білоруському, відповідно до якого вбачається, що зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично не проживає в квартирі № 21, в будинку № 8, по проїзду Білоруському, у м. Камянське, Дніпропетровської області з 2016 року (а.с. 13).
Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає більше року (з 2016 року), суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_2 та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп..
На підставі викладеного та керуючись ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа Адміністрації південного району Камянської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -- з а д о в о л ь н и т и п о в н і с т ю .
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 21, в будинку № 8, по проїзду Білоруському, у м. Камянське, Дніпропетровської області.
Зобовязати відділ реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування Адміністрації Південного району Камянської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду складено 17.12.2018 року.