У Х В А Л А

02 січня 2018 року

м. Київ

справа № 551/843/16-ц

провадження № 61-144 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Приватного підприємства «АГРОЕКОЛОГІЯ» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 01 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АГРОЕКОЛОГІЯ» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник Приватне підприємство «АГРОЕКОЛОГІЯ» 20 листопада 2017 року звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

У результаті автоматизованого розподілу зазначену скаргу 20 грудня 2017 року розподілено судді Погрібному С. О.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що був чинним на момент подання названої скарги.

Зокрема, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та касаційне провадження не може бути відкрите, оскільки у порушення частини п'ятої статті 326 ЦПК України в редакції Закону України №3570-IV від 16 березня 2006 року до касаційної скарги не додано копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Також скаржником не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» такий збір справляється за подання до суду касаційної скарги на судові рішення.

Згідно із пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України №484-VІІІ від 22 травня 2015 року, із змінами, внесеними згідно із Законом України №1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року) ставка судового збору за подання касаційної скарги складає 120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як встановлено судом та слідує з тексту оскаржуваного рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року, позивачем по справі заявлено позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. Таким чином, позивачем пред'явлено дві позовні вимоги немайнового характеру, з огляду на що судовий збір за подання касаційної скарги складає 1322,88 гривень.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ:22030102.

Суд зобов'язаний врахувати, що ця касаційна скарга подана після закінчення строків на касаційне оскарження судового рішення.

За правилами пункту 14 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України (із змінами, внесеними згідно з Законом України №2453-VI від 07 липня 2010 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно із частиною третьою статті 328 ЦПК України (в редакції Закону України №4176-VІ від 20 грудня 2011 року) касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, а також відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статей 392 та 393 ЦПК України в редакції, чинній на цей момент, щодо повноважень суду залишати касаційну скаргу без руху.

Правила, запроваджені законодавцем, підлягають обов'язковому виконанню усіма учасниками судового процесу. Враховуючи викладене, суд не вправі, надаючи перевагу скаржникові, порушити принципи рівності й змагальності сторін та відкривати всупереч вимогам статті 392 ЦПК України касаційне провадження.

Судом взято до уваги, що згадані, запроваджені законодавцем вимоги, правомірно та обґрунтовано обмежують право скаржника на вільний доступ до правосуддя.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людиниу справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Приватного підприємства «АГРОЕКОЛОГІЯ» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 01 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АГРОЕКОЛОГІЯ» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 02 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний