Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1224/18
Провадження № 2/376/627/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2018 р. м. Сквира Київської області

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань - Щур Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання за нею право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.05.2013 року ОСОБА_3 посвідчив в Ірпінській державній нотаріальній конторі, згідно яким заповідав їй все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

З метою прийняття спадщини позивач звернулась у встановленому законом порядку до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, а потім із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. У подальшому їй було видано Свідоцтво про право на спадщину на частину майна, що на праві приватної власності належало померлому ОСОБА_3 , а у видачі Свідоцтва про право на спадщину, а саме: житловий будинок за АДРЕСА_1 було відмовлено у зв`язку з тим, що не успадкований житловий будинок належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після її смерті успадкував син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном. Після його смерті спадщину прийняв ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом подачі заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, оскільки передчасно помер.

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні без їх участі, позов визнає, заперечень не має.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок за АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві, у віці 82 років, що стверджується актовим записом про смерть за № 2853, складеним відділом запису актів громадського стану Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва.

На час відкриття та прийняття спадщини сторонами по справі, в силу п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України спадкові правовідносини регулювались Цивільним Кодексом УРСР ( 1963 року ).

Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно п.п.1,2 ч. 1, ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а також якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадщину після її смерті успадкував син ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_3 , шляхом подачі заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

23.05.2013 року ОСОБА_3 посвідчив в Ірпінській державній нотаріальній конторі, згідно яким заповідав ОСОБА_1 все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті спадщину прийняла позивач ОСОБА_2 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини.

Вказані обставини встановлені матеріалами справи та матеріалами спадкової справи №209/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної Ірпінською міською державною нотаріальною конторою Київської області.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України..

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Судом приймається до уваги, що відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з пп.4.18 п.4 Глави 10 Розділу ІІ зазначеного вище порядку за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом, єдина звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений ст. 1269 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , при цьому, приймаючи до уваги, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, в передбаченому законом порядку, з незалежних від неї причин, вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , загальною площею 36,8 кв.м, житловою площею 19,0 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Клочко