АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1485/18 Справа № 189/1974/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрофірма Олександр» на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агрофірма Олександр», третя особа: Покровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про стягнення боргу, розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2014 року між позивачем та ПП Агрофірма Олександр, було укладено Договір оренди земельної ділянки, площею 4,513 га та розташованої на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер- :01:001:0205, стоком на 5 років. В порушення умов вказаного договору відповідач не сплатив орендну плату за 2014 - 2016 роки, в зв'язку з чим заборгував позивачеві суму в розмірі 11100,00 грн.

У зв'язку з чим та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просив суд розірвати Договір оренди земельної ділянки, що був укладений між ним та ПП Агрофірма Олександр, скасувати рішення державного реєстратора, за індексним №15205129 від 18 серпня 2014 року, про реєстрацію вказаного Договору оренди земельної ділянки та стягнути з ПП Агрофірма Олександр на користь позивача 12660,19 грн., майнової шкоди, з яких 12247,51 грн. - заборгованість за оренду землі та 412,68 грн., в якості пені, за несвоєчасне внесення орендної плати.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково:

- розірвано Договір оренди земельної ділянки, укладений між ПП Агрофірма Олександр та ОСОБА_2, яка належить останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю - серія І-ДП №053690 від 01 грудня 2000 року, виданого Березівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, площею 4,513 га та розташованої на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області кадастровий номер :01:001:0205;

- стягнуто з ПП Агрофірма Олександр на користь ОСОБА_2 10810,62 грн. - заборгованість за орендною платою та 154,78 грн. - пені, за несвоєчасне внесення орендної плати;

- стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1427,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, ПП Агрофірма Олександр подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

19 лютого 2018 року за вх. №22ц-4459 ОСОБА_2 в порядку положень ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу ПП Агрофірма Олександр відхилити, а рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року - залишити без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №053690 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,513 га., яка розташована на території Березівської сільської ради.

Між позивачем та ПП Агрофірма Олександр було укладено договір оренди названої земельної ділянки від 06 червня 2014 року, до договору сторонами підписаний акт прийому-передачі до договору оренди землі від 06 червня 2014 року, договір оренди пройшов державну реєстрацію 18 сенрпня 2014 року.

Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 06 чернвя 2014 року відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати орендну плату протягом дії договору не пізніше в термін до 30 грудня кожного року дії договору оренди (п. 4.5. договору оренди земельної ділянки).

Пунктом 4.1 договору оренди від 06 червня 2014 року передбачено, що орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі або натуральній у формі сільськогосподарської продукції та відробітковій формі. По даному договору можливо поєднання зазначених форм. До розміру орендної плати включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи орендодавця, який він повинен сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не виплачується орендодавцеві, а перераховується орендарем до відповідного бюджету, згідно з чинним законодавством. Орендна плата складає у грошовому виразі 3700,00 грн., що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня кожного року, за який нараховується орендна плата, та при оплаті у грошовій формі підлягає сплаті готівкою через касу орендаря або у безготівковій формі на банківський рахунок орендодавця, вказаний останнім орендарю у письмовій формі. Обов'язок з'явитися для отримання орендної плати готівкою або повідомити орендодавцю банківські реквізити безготівкового перерахування коштів покладається на орендодавця.

Згідно матеріалів справи відповідачем за період 2014-2016 роки орендна плата згідно договору оренди землі на користь позивача не сплачена.

Розрахунок орендної плати ОСОБА_2 відповідно до умов договору виглядає наступним чином:

- за 2014 рік (136 днів з 18 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року) та за договором сума 3700 грн. = 1378,63 грн.;

- за 2015 рік, нормативно грошова оцінка землі 142915,42х3% = 4287,46 грн. (орендна плата);

- за 2016 рік нормативно грошова оцінка землі 171484,20 х 3% = 5144,53 грн. (орендна плата).

Всього заборгованість за орендною платою ПП Агрофірма Олександр перед ОСОБА_2 за період 2014-2016 роки становить 10810,62 грн., яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Крім того, умовами договору передбачено нарахування пені п. 4.8 У разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, таким чином пеня за невиконання зобовязань відповідача перед позивачем повинна обраховуватись наступним чином:

- за невиплату орендної плати в 2014 році: з 31 грудня 2014 року по 26 грудня 2016 року = 726 днів х 0,01% х 1378,63 грн. = 100,09 грн.;

- за невиплату орендної плати в 2015 році: з 31 груднь 2015 року по 26 грудень 2016 року = 361 день х 0,01% х 4287,46 грн. = 154,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За ч.1 ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12: відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України Про плату за землю, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Факт невиплати орендної плати ОСОБА_2 підтверджується відомостями по ПП Агрофірми Олександр на виплату орендної плати за 2014-2016 роки з яких видно, що ОСОБА_2 не був включений до списків осіб, яким нарахована орендна плата в 2014 та 2016 роках, а в 2015 році був включений до цих списків, але орендної плати не отримав, про що свідчить відсутність його підпису.

Тож, задовольняючи частково позовні вимоги щодо розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, суд першої інстанції виходив із того, що ПП Агрофірма Олександр в порушення п. 4.1 договору оренди земельної ділянки від 06 червня 2014 року не сплатив орендну плату позивачу у строки визначені договором за період користування земельною ділянкою протягом 2014-2016 років, що порушило майнові інтереси власника земельної ділянки, а тому наявні всі правові підстави для розірвання вказаного договору та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованості з орендної плати в розмірі 10810,62 грн. та 154,78 грн. - пені.

В своїй апеляційній скарзі ПП Агрофірма Олександр посилається на те, що невиплата орендної плати сталася не з вини відповідача, а через невиконання умов договору в цій частині саме ОСОБА_2, який звертався та не приходив отримувати орендну плату за надану у користування апелянту земельну ділянку.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки самими умовами спірного договору та іншими доказами в сукупності не визначено, в який спосіб і в якому конкретному місці позивач міг отримати орендну плату.

Водночас, слід звернути увагу, що положення договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, не містить жодної інформації стосовно того, за якою саме адресою знаходиться каса ПП Агрофірма Олександр та за якою ОСОБА_2 зобовязаний звернутися для отримання орендної плати.

В п. 14 даного договору вказано реквізити орендаря, такі як с. Березове Покровський район Дніпропетровська область, тобто без зазначення конкретної адреси.

Із матеріалів справи вбачається, що в с. Березове Покровського району Дніпропетровської області присвоєні назви семи вулицям та присвоєно слідуючі номери житловим будинкам: вул. Центральна з №1 по №91, вул. Молодіжна з №1 по №40, вул. О. Рудя з №1 по №20, вул. Б. Хмельницького з №1 по №29, вул. Набережна з №1 по №30, вул. Механізаторів з №1 по №33, вул. Матросова з №1 по №40, однак жодний із цих номерів не вказано в Договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України, до обов'язків землекористувачів віднесено своєчасну сплату земельного податку та орендної плати.

Апелянт зобов'язаний був щорічно сплачувати позивачу орендну плату за місцем проживання позивача, а у випадку неможливості виконати своє зобов'язання за місцем його проживання, внести орендну плату за договором оренди землі на депозит нотаріуса.

Крім того, ПП Агрофірма Олександр відповідно Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року мав можливість сплатити ОСОБА_2 орендну плату поштовим переказом та виконати в такий спосіб покладені на орендаря обов'язки відповідно до Договору.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Агрофірма Олександр залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_3