Справа № 472/268/18
Провадження №2/472/227/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

за участю секретаря

судового засідання - Крамарчук Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2018 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (відповідно до витягу зі статуту Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", який затверджено 21 травня 2018 року, назву позивача було змінено з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивач зазначив, що 13 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким ОСОБА_2 (позичальник) отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак, відповідач порушив виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати відсотків згідно з Умовами кредитування.

Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 27517,59 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1806 грн. 04 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 9886 грн. 47 коп., заборгованість за пенею в розмірі 14038 грн. 53 коп., штраф (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в розмірі 1286 грн. 55 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 01 жовтня 2018 року позов визнала частково, а саме:, заборгованість по тілу кредиту визнала повністю; заборгованість за пенею не визнала; штраф визнала повністю; щодо заборгованості по відсотках за користування кредитом вказала, що вона не розуміє методику нарахування відсотків, а тому вона не в змозі визначитися з тим чи вірно нараховані відсотки за користування кредитом.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України)

В судовому засіданні встановлено, що 13 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким ОСОБА_2 (позичальник) отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк виконав передбачені Договором зобов'язання, надавши 13 серпня 2009 року відповідачу кредит у вигляді ліміту на картковий рахунок.

Як вбачається з наявних у справі доказів і таке не оспорюється відповідачем, вона систематично використовувала кредитні кошти, але їх повернення та виплата обов'язкових за умовами договору платежів відбувалося з порушенням умов укладеного сторонами договору.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору щодо погашення кредиту та відсотків по ньому виникла заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 05 березня 2018 року заборгованість відповідача складає 27517,59 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1806 грн. 04 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 9886 грн. 47 коп., заборгованість за пенею в розмірі 14038 грн. 53 коп., штраф (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в розмірі 1286 грн. 55 коп.

Відповідно до довідки, наданої позивачем строк дії картки, наданої відповідачу - до 31 серпня 2016 року.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 14-318цс18).

За умовами укладеного кредитного договору сторони по справі погодили щомісячну сплату заборгованості за кредитом (частинами) та відсотків за наданим кредитом на суму залишку заборгованості.

Відтак, у межах строку кредитування (строку дії картки - 31 серпня 2016 р.) відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредитні кошти і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Після закінчення строку дії картки, починаючи з 1 вересня 2016 р., відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість.

За такого позивач мав право на нарахування процентів за користування кредитом лише в межах строку дії кредитної картки - по 31 серпня 2016 р.

Суд при цьому вважає, що слід виходити із відсоткової ставки у 30 % за весь період нарахування процентів та безпідставним застосування позивачем зміненої (підвищеної) процентної ставки у 34,80% та 43,20%, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1056-1 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування зміненної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

У пункті 1.1.3.2.4 Умов та Правил сторони передбачили можливість збільшення процентної ставки з обов'язковим повідомленням позичальника про це не пізніше ніж за 7 днів до введення змін. Якщо протягом вказаного часу позичальник не направить повідомлення про незгоду з новою ставкою відсотків, то вважається, що позичальник прийняв нові умови.

Відомостей щодо повідомлення відповідача про збільшення процентної ставки Банком надано не було, а тому при розрахунку процентів за користування кредитом треба виходити з процентної ставки 30% річних.

Відповідно до пунктів 1.1.5.20 та 1.1.5.21 Умов та Правил сторони обумовили можливість стягнення з позичальника у разі несвоєчасного виконання умов договору пені та штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Однак, вбачається, що стягнення пені та штрафу передбачено за однакове порушення, а саме за несвоєчасне виконання умов договору. Отже, застосування їх одночасно є неможливим.

Згідно з розрахунком АТ КБ «Приватбанк» станом на 05 березня 2018 року заборгованість відповідача складає 27517,59 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1806 грн. 04 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 9886 грн. 47 коп., заборгованість за пенею в розмірі 14038 грн. 53 коп., штраф (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в розмірі 1286 грн. 55 коп.

Зазначений розрахунок враховував збільшення процентної ставки з 01 вересня 2014 року до 34,80% річних, а з 01 квітня 2015 року до 43,20% річних та стягнення як пені, так і штрафу.

Оскільки відповідач отримав кредитні кошти, за користування якими мав сплатити проценти, виходячи з 30% річних, то його заборгованість за процентами за період з 01 листопада 2015 року (початок заборгованості згідно з розрахунком Банку) до 31 серпня 2016 року становить 460,55 грн. - (1806,04 грн. (тіло кредиту) х 30%) / 360 = 1,51 грн. процентів за 1 день х 305 днів (період з 01.11.2015 р. по 31.08.2016 р.).

У зв'язку з тим, що стягнення пені та штрафу буде подвійною відповідальністю, що протирічить нормам ст. 61 Конституції України, стягненню підлягає штраф, оскільки умови його стягнення в Умовах та Правилах виписані в зрозумілій для позичальника формі і, ознайомлювавшись з ними, відповідач міг зрозуміти порядок їх нарахування.

Вказаний штраф становить суму 1786,55 грн.: 500 грн. (фіксована частина) та 1286,55 грн. (процентна складова).

Таким чином відповідач повинен сплатити АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом у сумі 1806,04 грн., заборгованість за відсотками у сумі 460,55 грн. та штраф у сумі 1786,55 грн., що разом становить 4053,14 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 259,53 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 14, 19, 77,78, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, уродженки с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р №3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість по кредитному договору № б/н від 13.08.2009 року на загальну суму 4053 (чотири тисячі п'ятдесят три) гривні 14 (чотирнадцять) копійок, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1806 грн. 04 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 460 грн. 55 коп., штраф (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в розмірі 1286 грн. 55 коп.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 14038 грн. 53 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, уродженки с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р №3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) судовий збір в розмірі 259 (двісті п'ятдесят дев'ять) гривень 53 (п'ятдесят три) копійки.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко