Справа №461/7113/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря - Скаба В.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, треті особи Перша Львівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, треті особи Перша Львівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, в якому просить визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування на ? частки житлової квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову покликається на те, що 26 червня 1998 року між гр. ОСОБА_3 з однієї сторони, та гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_2, з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири з метою обміну, посвідчений приватним нотаріусом Львівськго міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим номером 3043. 17 листопада 2002 року померла ОСОБА_4 19 грудня 2003 року помер ОСОБА_5 02 серпня 2008 року помер ОСОБА_5 28 вересня 2009 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 5-1964, відповідно до якого позивачем успадковано 3/8 квартири № 7 в будинку № 41 на вул.Івана Франка у м.Львові. Станом на 18 вересня 2018 року не є успадкованою 1/4 частка квартири після смерті ОСОБА_5, який помер 23 грудня 2003 року. Позивач вказує, що являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 та постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судовому засідання позов заперечила з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Управління державної реєстрації Львівської міської ради в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, при вирішення спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

26 червня 1998 року між гр. ОСОБА_3 з однієї сторони, та гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_2, з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири з метою обміну, посвідчений приватним нотаріусом Львівськго міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим номером 3043 /а.с.6-7/.

Відповідно до даних витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 30 квітня 2009 року № 22623668АДРЕСА_2 в будинку № 41 на вул.Івана Франка в місті Львові належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/4 /а.с.8/.

17 листопада 2002 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія 1-СГ № 265326 від 18 листопада 2002 року /а.с.9/.

19 грудня 2003 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія 1-СГ № 327639 від 23 грудня 2003 року /а.с.10/.

02 серпня 2008 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія 1-СГ № 147884 від 05 серпня 2008 року /а.с.11/.

Як видно із свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 5-1964 /а.с.12/, спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його рідний брат ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво видане на спадкове майно 3/8 часток квартири №7 в будинку №41 на вул.І.Франка у м.Львові. Зазначена частка квартири належить спадкодавцю: ? частка на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.1998р., 1/8 частка на підстві зазначеного договору належала ОСОБА_4, його матері, спадкоємцем якої був ОСОБА_5, її син, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

На момент звернення до суду з позовом ОСОБА_2 є власником 3/8 частини квартири № 7 в будинку № 41 на вул. Івана Франка в місті Львові, що підтверджується витягом про реєестрацію права власності на нерухоме майно від 09 жовтня 2009 року /а.с.13/.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст.1297 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні та випливає зі змісту позовної заяви, позивач не звертався до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за видачею йому свідоцтва про прийняття спадщини, яку, як він вважає, прийняв, оскільки постійно проживав із спадкодавцем, а також не подав суду жодного належного доказу, який би свідчив про відмову у видачі такого свідоцтва, тобто відсутні підстави вважати про наявність спору з приводу спадкового майна.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст.328 ЦК України).

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, позивач не вказує яким саме чином порушується, оспорюється або не визнається його право власності.

Крім того, позивачем не вказано ступеня споріднення із усіма спадковадцями та не подано доказів про спадкування частки майна, після смерті кожного із них, а також доказів про відсутність інших спадкоємців.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2018 року.