Справа № 574/393/17 Провадження №2/574/31/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Буринського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 27.07.2007 року помер її батько ОСОБА_6, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли, в тому числі, дві земельні ділянки площею 1,18 га та 3,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які на праві власності належали спадкодавцю відповідно до державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 №654920 та серії Р2 №654538. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом і прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття була малолітньою. Коли звернулася до нотаріуса з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, останній відмовив їй, оскільки свідоцтва про право на спадщину були вже видані матері померлого ОСОБА_2. Вважала, що хоча на момент смерті спадкодавця шлюб між батьками був розірваний, однак відповідачка умисно не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців. Просила визнати видані свідоцтва про право на спадщину недійсними.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що коли помер її батько ОСОБА_6 шлюб між ним та її матірю був розірваний. Однак їй на той час було 11 років і вона вважається такою, що прийняла спадщину. На момент смерті він проживав окремо із своєю матірю відповідачкою по справі, яка і прийняла спадщину не повідомивши про існування іншого спадкоємця.

Представник позивачки ОСОБА_1 вимоги заявлені в позові підтримав, вважав, що відповідачка безпідставно набула право власності на все спадкове майно після смерті свого сина ОСОБА_6.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала, вказавши, що жодних прав позивачки вона не порушила, а тому просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачки ОСОБА_3 просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачка, хоча і була малолітньою на час відкриття спадщини, однак ні вона, ні її законний представник на той час не подали заяви про прийняття спадщини, оскільки після розірвання в 2000 році шлюбу між батьками позивачки, спадкодавець проживав зі своєю матірю, яка доглядала за ним, так як той був інвалідом.

Третя особа приватний нотаріус Буринського районного нотаріального округу ОСОБА_5 заперечень по суті позову не надала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд телефонограмою.

Вислухавши пояснення сторін, доводи їх представників, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27 липня 2007 року помер батько позивачки ОСОБА_6, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із свідоцтва про народження позивачки, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть спадкодавця (а.с.5,7).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли, зокрема, дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,03 га з кадастровим номером 592098040:004:001:0053 та площею 1,18 га з кадастровим номером 592098040:003:001:0045, що розташовані на території Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області, що належали спадкодавцю на праві власності згідно державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 №654538 та Р2 №654920 (а.с.8,20-28).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №95/2008 спадщину прийняла мати останнього відповідачка по справі ОСОБА_2, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому вона звернулася до Буринської державної нотаріальної контори із заявою в якій повідомила про прийняття нею спадщини та просила видати свідоцтва про право на спадщину, але не повідомила нотаріуса про існування ще одно спадкоємця, а саме дочки спадкодавця ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) Г.М., яка на час відкриття спадщини була малолітньою (а.с.18,19).

25.02.2008 року державним нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, на імя відповідачки, були видані два свідоцтва про право на спадщину на вищевказані спірні земельні ділянки, зареєстровані в реєстрі за №261 та №262 (а.с.28,29).

В лютому 2017 року позивачка звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак 21.02.2017 року отримала відмову, так як були вже видані свідоцтва про право на спадщину іншому спадкоємцю (а.с.9)

При цьому відповідачка не визнає право на спадщину позивачки, посилаючись на не прийняття нею спадщини відповідно до положень ч.4 ст.1269 ЦК України.

Між тим суд не погоджується з такими доводами останньої, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, частиною 4 ст.1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Тобто, для вказаної категорії осіб законом зроблено виняток і незалежно, де із ким вони проживають і чи подали вони заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо їхні представники від спадщини не відмовилися.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи та інформаційних довідок із Спадкового реєстру, ні позивачка, ні її на той час законний представник (мати), від спадщини після смерті ОСОБА_6 не відмовлялися, а отже ОСОБА_4, вважається такою, що прийняла спадщину.

Також суд не може погодитися в повній мірі і з доводами позивачки, щодо необхідності визнання недійсними повністю обох свідоцтв про право на спадщину виданих нотаріусом.

Так, статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Тобто, позивачка (донька спадкодавця) та відповідачка (мати спадкодавця) є спадкоємцями першої черги за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

При цьому жодних угод, щодо зміни розміру часток між сторонами не укладено та їх наявність судом не встановлена.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання вищевказних свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, вважаючи право відповідачки на спадщину за даними свідоцтвами на ? частину вказаних в них земельних ділянок.

Керуючись ст. ст.2,3,5,7,10,12,13,23,258,259,265,268,354 ЦПК України, ст.1258,1261,1267,1268,1269,1296,1297 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Буринського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом задовольнити частково.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №261, видане державним нотаріусом Буринської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_7 25 лютого 2008 року на імя ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), про успадкування земельної ділянки площею 3,03 га, кадастровий номер 040010053, призначеної для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області, котра належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №654538 спадкодавцю ОСОБА_6, померлому 27 липня 2007 року - частково недійсним, вважаючи її право на спадщину за вказаним свідоцтвом на ? частини цієї земельної ділянки.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №262, видане державним нотаріусом Буринської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_7 25 лютого 2008 року на імя ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) про успадкування земельної ділянки площею 1,18 га, кадастровий номер 030010045, призначеної для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області, котра належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №654920 спадкодавцю ОСОБА_6, померлому 27 липня 2007 року, частково недійсним, вважаючи її право на спадщину за вказаним свідоцтвом на ? частини цієї земельної ділянки.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: