Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 466/3623/16-ц

провадження № 61-39416ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року було направлено на адресу Верховного Суду 26 червня 2018 року, що підтверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, визначеного ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з підстав того, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду було надано заявнику лише 31 травня 2018 року, проте не надано доказів на підтвердження вказаного.

Перевіривши доводи заявника про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Наведену підставу для поновлення пропущеного процесуального строку не можна вважати поважною, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Відповідно до вимог частини другої та частини третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підстав пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати причину пропуску строку на касаційне оскарження, наведену у клопотанні ОСОБА_1, неповажною.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 01 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта