печерський районний суд міста києва
Справа № 369/1599/18-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2018 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І. за участі секретаря Захарченка В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без повідомлення сторін матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання недійсним договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2018 року до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю з Києво-Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Разом з тим, 08.06.2018 року до суду надійшла заява, до відкриття провадження по справі, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_3, житловою площею 111 м.кв., загальною площею 490,3 м.кв., належного ОСОБА_1; земельної ділянки площею 0,0405 га з кадастровим номером НОМЕР_4 по АДРЕСА_3, належної ОСОБА_1; земельної ділянки площею 0,0414 га з кадастровим номером НОМЕР_5 по АДРЕСА_4, належної ОСОБА_1, про що вказує позивач у заяві.

У заяві про забезпечення позову вказано, що законність договору позики є предметом судового спору по справі № 369/1601/18, яка перебуває на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області, і перехід права власності на предмети іпотеки ОСОБА_2 наразі не оформлено, та така загроза має місце.

На переконання позивача, саме арешт майна забезпечить захист прав позивача щодо незаконного відчуження належного останній майна, оскільки із матеріалах справи міститься застереження відповідача щодо задоволення вимог іпотекодержателя та звернення стягнення в порядку позасудового врегулювання на належне позивачу майно.

Предметом спору є визнання недійсним договору іпотеки від 09.12.2015 р., внаслідок недобросовісних дій відповідача, як вказує позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником та повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно положенням ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім цього, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Враховуючи те, що предметом спору є договір іпотеки, то суд приходить до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у формі накладення арешту на належне ОСОБА_1 майно може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких, суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-151 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3), про визнання недійсним договору іпотеки - задовольнити.

Накласти арешт на належне ОСОБА_1 майно, із забороною на проведення реєстраційних дій, а саме:

-житловий будинок по АДРЕСА_3, житловою площею 111 м.кв., загальною площею 490,3 м.кв.;

-земельної ділянки площею 0,0405 га з кадастровим номером НОМЕР_4 по АДРЕСА_3;

-земельної ділянки площею 0,0414 га з кадастровим номером НОМЕР_5 по АДРЕСА_4.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.І. Цокол