АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1372/18Головуючий у 1-й інстанції Шипович В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Бородійчука В.Г.,Василенко Л.І.

секретар Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач (скаржник) - ГУ Національної поліції в Черкаській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.06.2018 (ухвалене о 16 год. 19 хв. у залі судових засідань Придніпровського районного суду, повний текст складено 20.06.2018, суддя в суді першої інстанції - Шипович В.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про встановлення факту нещасного випадку при виконанні службових обов'язків, визнання незаконними та скасування актів, зобов'язання провести розслідування, :

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 22.11.2017 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням послідуючого уточнення, просив про: 1) встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що нещасний випадок (травма), який мав місце 06.10.2016 у приміщенні Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (м. Умань, вул. Незалежності, 35), трапився під час виконання позивачем службових обов'язків поліцейського по забезпеченню публічної безпеки та порядку; 2) визнання незаконним та скасування акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06.10.2016 о 05.30 год., складеного за формою Н-5* від 22.11.2016 Головного управління Національної поліції в Черкаській області; 3) визнання незаконним та скасування акту № 1 про нещасний випадок невиробничого характеру, складеного за формою НТ* від 23.12.2016 Головного управління Національної поліції в Черкаській області; 4) зобов'язання відповідача провести повторне службове розслідування, по факту нещасного випадку, який мав місце з позивачем 06.10.2016, протягом семи робочих днів, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, з урахуванням матеріалів і доказів, здобутих у попередньо проведених службових розслідуваннях, та при судовому розгляді справи, та не пізніше трьох днів, з дати завершення розслідування, видати йому складені акти за встановленою формою

В обґрунтування вказано на те, що з 07.11.2015 по 07.07.2017 він проходив службу в органах Національної поліції. Остання посада - старший інспектор з особливих доручень інспекторського відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ Національної поліції в Черкаської області.

Наказом по ГУНП №1669 від 21.09.2016 був відряджений з 26.09.2016 до Уманського відділу поліції для участі у забезпечення публічної безпеки і порядку під час перебування брацлавських хасидів у м. Умань та забезпечення організації і функціонування робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП у м. Умань.

Відповідно до Протоколу наради тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань від 26.09.2016 на позивача було покладено обов'язок забезпечити цілодобове чергування членів робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань у приміщенні Уманського відділу поліції ГУНП.

Графіком чергувань членів робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань було передбаченого чергування позивача у нічну зміну з 20.00 до 08.00 годині у приміщенні Уманського ВП ГУНП. 05.10.2016 о 20.00 годині він заступив на чергування у приміщенні Уманського ВП ГУНП.

Приміщення оперативного штабу було розташовано на 2-му поверсі приміщення Уманського ВП ГУНП, а чергова частина на 1-му поверсі цієї ж будівлі.

Під час чергування 05.10.2016 з метою виконання своїх службових обов'язків, позивач неодноразово спускався по сходах із 2-го на 1-й поверх відділу поліції. При цьому, знаючи про наявність в себе травми правого гомілково-ступеневого суглобу отриманої у 1993 році, дбав про свою особисту безпеку і здоров'я, а тому уважно та обережно поводився при подолання сходів у будівлі відділу поліції.

06.10.2016 близько 05.30 години в черговий раз спускаючись по сходах із 2-го на 1-й поверх, не навмисно, із незалежних від нього причин, не втримавши рівновагу позивач послизнувся (сходи покриті слизькою кахельною плиткою, на якій була розлита вода) і впав, вдарившись головою об сходи, та на 1-2 хвилини втратив свідомість. Прийшовши до тями, позивач спустився на 1-й поверх, де в черговій частині попросив викликати швидку медичну допомогу, яка доправила його до Уманської міської лікарні.

В лікарні йому поставили діагноз - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м'яких тканин потиличної області. За результатами аналізів, він був визнаний тверезим.

Лікарем було запропоновано пройти курс стаціонарного лікування в Уманській міській лікарні, однак він відмовився, оскільки на 06.10.2016 заплановано завершення відрядження та від'їзд до м. Черкаси, а крім того в нього були відсутні необхідні кошти на лікування.

Про нещасний випадок 06.10.2016 позивач в той же день повідомив керівника тимчасового оперативного штабу ГУНП у м. Умань - Іванькова В.М. та надав рапорт старшому інспектору УКЗ ГУНП Макаренку А.О.

07.10.2016 після повернення до м. Черкаси позивач звернувся до лікарні ТМО МВС України по Черкаській області, де пройшов курс лікування з 7 по 17 жовтня 2016 року. Йому було виставлено діагноз, - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку 06.10.2016, з цефалгічним синдромом і помірно вираженою вегетативною лабільністю. Ангіоспазм сітківки обох очей.

18.10.2016 після виписки позивач надав письмове пояснення заступнику начальника відділу УКЗ ГУНП в Черкаській області Пономарьову О.О. щодо обставин нещасного випадку та надав копії наявних документів.

Із висновком про те, що нещасний випадок трапився внаслідок порушення ним службової (трудової) дисципліни позивач не погоджується. Вважає, що при розслідуванні нещасного випадку не було враховано, що будівля Уманського ВП ГУНП 1902 року побудови належить до об'єктів культурної спадщини України місцевого значення. На 2 поверсі відділу поліції розташовані службові кабінети, які відвідують як поліцейські так і цивільні особи, та для забезпечення їх безпеки повинні бути створені відповідні умови.

Однак ГУНП в Черкаській області не були створені мінімальні заходи безпеки, зокрема на сходах Уманського ВП відсутні бортики для запобігання зісковзуванню ноги, передбачені п. 12.3.5. ДБН В 2.2-9-2009 «Громадські будівлі і споруди».

Віднесення комісією ГУНП нещасного випадку 06.10.2016 до нещасного випадку, який трапився у період проходження служби і не пов'язаний із виконанням службових обов'язків, на думку позивача є незаконним та таким, що порушує його права як поліцейського та громадянина України. А тому Акт форми Н-5 від 22.11.2016 та Акт №1 форми НТ від 23.12.2016 підлягають скасуванню. Також в Актах вказана помилкова назва вулиці на якій розташовано приміщення Уманського ВП.

Крім того всупереч Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, комісія для розслідування нещасного випадку, який стався 06.10.2016 була створена тільки 18.11.2016. Акт розслідування за формою Н-5 складено 22.11.2016, а Акт №1 форми НТ затверджено лише 23.12.2016.

Копії оскаржуваних Актів були вручені позивачу 22.03.2017.

03.05.2017 позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ГУНП щодо скасування Актів форми Н-5 та НТ, однак ухвалою суду від 28.08.2017 провадження в адміністративній справі закрито та роз'яснено, що заявлений ним спір належить до вирішення в порядку цивільного судочинства. Позивач не погодився із такою ухвалою суду, однак Київський апеляційний адміністративний суд 10.10.2017 відхилив його апеляцію та залишив без змін ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі.

За таких обставин позивач був вимушений звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.06.2018 позовні вимоги у справі задоволено частково та скасовано акт від 22.11.2016 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06.10.2016 із ОСОБА_3, складений за формою Н-5* Комісією із розслідування нещасного випадку, створеною Наказом №2072 від 18.11.2016 т.в.о. начальника ГУ Національної поліції в Черкаській області. Скасовано Акт №1 від 23.12.2016 про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 06.10.2016 із ОСОБА_3, складений за формою НТ* Комісією із розслідування нещасного випадку, створеною Наказом №2072 від 18.11.2016 т.в.о. начальника ГУ Національної поліції в Черкаській області та затверджений т.в.о. начальника ГУ Національної поліції в Черкаській області. Зобов'язано керівника ГУ Національної поліції в Черкаській області організувати проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 06.10.2016 із ОСОБА_3 в приміщенні Уманського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області зі складанням за результатами розслідування відповідних Актів. В іншій частині - у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому суд виходив із того, що розслідування нещасного випадку, який трапився з позивачем, проведено неналежним чином, потерпілий та свідки комісією з розслідування нещасного випадку (або її членами) не опитані, обстеження місця події не проведено, а за відсутності результатів обстеження місця події висновок комісії про відсутність технічних причин нещасного випадку є передчасним та необґрунтованим.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 17.07.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Скаржник зазначає, що дана справа не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства, так як має вирішуватися адміністративним судом. Згідно п.2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України розслідуванню підлягають нещасні випадки, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше, що в даному випадку не мало місця, адже позивач відмовився від госпіталізації у день, коли зазнав травму. В ході розслідування пояснення відбиралися у позивача та майора поліції Морул В.В. У ході розслідування комісією не виявлено небезпечних чи шкідливих факторів, які б спричинили виникнення травми у позивача. Натомість позивач зазнав травми внаслідок недотримання ним трудової дисципліни - недотримання вимог щодо особистої безпеки. Прийняття рішення про причини нещасного випадку та складення відповідних актів віднесено до компетенції комісії по розслідуванню нещасних випадків, а не суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що Наказом ГУНП №1 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_3 призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Черкаської області.

Наказом ГУНП №177 о/с від 07.07.2017 ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст. 77 (через хворобу) ЗУ «Про Національну поліції».

Факт перебування ОСОБА_3 у службовому відрядженні в м. Умань, та чергування в приміщенні Уманського ВП ГУНП, як керівника робочої групи тимчасового оперативного штабу з 20.00 години 05.10.2016 до 08.00 години 06.10.2016 не заперечувався сторонами під час судового розгляду та підтверджений дослідженими судом доказами, а саме:

- наказом т.в.о. начальника ГУНП №1669 від 21.09.2016 «Про виїзд зведеного загону ГУНП до м. Умань»;

- наказом т.в.о. начальника ГУНП №1697 від 22.09.2016 «Про створення тимчасового оперативного штабу ГУНП по забезпеченню підтримання публічної безпеки і порядку у м. Умань під час масового перебування брацлавських хасидів у вересні-жовтні 2016 року»;

- протоколом наради тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань від 26.09.2016;

- графіком чергування членів робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань, затвердженим 26.09.2016.

Згідно Довідки від 06.10.2016 чергового лікаря приймального відділення Уманської міської лікарні ОСОБА_3 звернувся до приймального відділення з приводу ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м'яких тканин потиличної ділянки голови.

Відповідно до Протоколу медичного огляду №419 від 06.10.2016 та Акту хіміко-токсикологічних досліджень №1343 ОСОБА_3 визнаний тверезим.

Рапортом від 06.10.2016 на ім'я т.в.о. начальника ГУНП, - ОСОБА_3 повідомив про нещасний випадок, який стався з ним в приміщенні Уманського ВП ГУНП.

З 07 по 17 жовтня 2016 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» з приводу ЗЧМТ: струс головного мозку 06.10.2016, з цефалгічним синдромом і помірно вираженою вегетативною лабільністю. Ангіоспазм сітківки обох очей, що підтверджено Випискою №1745/14.

07.10.2016 лікарем-неврологом ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» складено та направлено до ГУНП Сигнальний листок про нещасний випадок із ОСОБА_3

Наказом т.в.о. начальника ГУНП від 18.11.2016 №2072 для проведення розслідування нещасного випадку із ОСОБА_3, який стався 06.10.2016, створена комісія у складі Бойка Л.Д. - інженер центру обслуговування ГУНП, Юхимович Л.М. - спеціаліст ВЛМТЗ ГУНП, Кобилка В.М. - начальник УОАЗОР ГУНП, Приз А.М. - заступник начальника управління - начальник відділу УКЗ ГУНП, Труба О.П. - голова Черкаської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України.

22.11.2016 Комісією з розслідування нещасного випадку, створеною Наказом №2072 від 18.11.2016 т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області складено Акт за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06.10.2016 із ОСОБА_3.

Комісія встановила, що перебуваючи в складі робочої групи тимчасового оперативного штабу ГУНП в м. Умань, під час чергування 06.10.2016 о 05.30 годині в приміщенні Уманського ВП ГУНП ОСОБА_3 спускаючись по сходах на 1-й поверх до чергової частини, не втримав рівновагу, послизнувся і впав.

Причинами нещасного випадку комісія вважала порушення ОСОБА_3 ст. 14 ЗУ «Про охорону праці».

За висновком комісії нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

23.12.2016 т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області затверджено Акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 06.10.2016 із ОСОБА_3, складений за формою НТ* Комісією із розслідування нещасного випадку, створеною Наказом №2072 від 18.11.2016.

Комісія визнала, що травмування ОСОБА_3 виникло внаслідок власної необережності, чим порушено ст. 14 ЗУ «Про охорону праці», а тому нещасний випадок є таким, що стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Як вірно вказав суд першої інстанції, наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №83/7404 від 31.01.2003, затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадку, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі Порядок №1346).

Вказаний Порядок №1346 підлягав застосуванню під час розслідування нещасного випадку, який стався 06.10.2016 із ОСОБА_3.

Відповідно до п.п. 2.1. Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків (п. 2.2. Порядку №1346).

Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (п. 2.4. Порядку №1346).

Про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги (п.3.1. Порядку №1346).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС (п. 3.5. Порядку №1346).

Відповідно до п. 3.8. Порядку №1346, - комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Отже, як встановлено судом, розслідування нещасного випадку має полягати в активних діях, вчинених відповідною комісією, зокрема, по обстеженню місця події.

З урахуванням обставин нещасного випадку та доводів потерпілого про те, що сходи на яких він впав, не відповідають державним будівельним нормам та правилам, обов'язковим було обстеження саме місця події, що комісія не вчинила.

Отже за результатами проведеного комісією розслідування об'єктивно не можливо встановити причину нещасного випадку, що трапився з позивачем у справі, у контексті його доводів про особливості самих сходинок на сходах (стосовно того, що вони слизькі та не мають протиковзальних накладок), де травмувався позивач.

При цьому слід врахувати, що доказів, які б підтверджували проведення комісією з розслідування нещасного випадку обстеження місця події суду не надано.

Також судом вірно було встановлено, що вказана комісія з розслідування нещасного випадку після її створення не опитувала ні потерпілого, ні свідків події, що додатково ставить під сумнів обґрунтованість її висновків, викладених у оспорюваних у цій справі актах.

Не можна погодитися з апеляційними доводами про те, що дана справа підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства, адже, як встановив суд, ОСОБА_3 вже звертався із аналогічним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду, - справа №823/696/17. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 за відповідним клопотанням представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Черкаській області провадження у тій справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України (справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства). ОСОБА_3 оскаржив ухвалу від 28.08.2017 в апеляційному порядку. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без задоволення, а ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 залишена без змін.

Отже позивач був позбавлений можливості захистити свої права в адміністративному суді, задоволення клопотання відповідача в при розгляді даної справи призведе до повного позбавлення позивача ОСОБА_3 права на доступ до суду.

Слід відхилити апеляційні доводи про те, що згідно п.2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України розслідуванню підлягають нещасні випадки, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше, що в даному випадку не мало місця, адже позивач відмовився від госпіталізації у день, коли зазнав травму, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 внаслідок травми, одержаної ним 06.10.2016, звернувся по медичну допомогу за місцем свого проживання у м. Черкаси 07.10.2016. Докази того, що травми, для лікування яких звертався позивач, одержані не внаслідок вказаного вище нещасного випадку, у матеріалах справи взагалі відсутні.

Не можна погодитися з апеляційними доводами про те, що в ході розслідування пояснення відбиралися у позивача та майора поліції Морул В.В., адже вказані пояснення відібрано до створення комісії по розслідуванню нещасного випадку та не членами цієї комісії.

Апеляційний суд відхиляє апеляційні доводи про те, що у ході розслідування комісією не виявлено небезпечних чи шкідливих факторів, які б спричинили виникнення травми у позивача. Натомість позивач зазнав травми внаслідок недотримання ним трудової дисципліни - недотримання вимог щодо особистої безпеки. Тут слід врахувати, що вказана комісія не здійснювала огляду місця події та об'єктивно не могла перевірити істинність доводів позивача про причини його травмування - наявність слизьких сход.

Також апеляційні доводи про те, що прийняття рішення про причини нещасного випадку та складення відповідних актів віднесено до компетенції комісії по розслідуванню нещасних випадків, а не суду, у даному випадку про помилковість рішення суду в цій справі не можуть свідчити, оскільки суд на себе повноваження комісії не перебирав, а лише перевірив дотримання комісією встановленої процедури розслідування нещасних випадків.

Скаржником також не наведено обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.06.2018 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 15.06.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про встановлення факту нещасного випадку при виконанні службових обов'язків, визнання незаконними та скасування актів, зобов'язання провести розслідування - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 11 вересня 2018.

Суддя-доповідач

Судді