Постанова

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 627/1630/16-ц

провадження № 61-648св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Бровченка І. О., Кіся П. В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року зменшено розмір аліментів, що стягувався з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки з ? на 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На день звернення до суду із цим позовом, на думку позивача, змінився матеріальний стан відповідача, донька хворіє, є інвалідом дитинства та потребує постійного лікування та покращеного харчування.

Враховуючи наведене, позивач просила збільшити розмір аліментів визначених рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів зміни матеріального стану відповідача.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що посилання позивача на те, що у ОСОБА_5 покращилося матеріальне становище у зв'язку з тим, що ОСОБА_6, на користь якої відповідач сплачував аліменти до досягнення донькою ОСОБА_8 трирічного віку, повернулася до роботи, не є обставиною для збільшення розміру стягуваних раніше аліментів у розумінні положення частини першої статті 192 СК України.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що апеляційний суд не взяв до уваги, що суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме не з'ясував розміри заробітних плат ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які разом виховують їхню спільну доньку ОСОБА_8, не прийнято до уваги стан здоров'я їхньої спільної із відповідачем доньки ОСОБА_7, яка є інвалідом і потребує постійного лікування.

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано справу та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Ухвала апеляційного відповідає вимогам ЦПК України (у редакції на час ухвалення судового рішення у справі) щодо законності та обґрунтованості.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю - ОСОБА_4

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21 серпня 2012 року, що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, ОСОБА_5 є батьком дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом із батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 14 січня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2014 року, із ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року і до досягнення дитиною ОСОБА_8 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 15 травня 2014 року, що набрало законної сили, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_8 з 1/4 на 1/6 частину всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дочкою повноліття.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року, що набрало законної сили, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_7 з 1/4 на 1/6 частину всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дочкою повноліття.

На підставі зазначених рішень видані виконавчі листи, які знаходяться на виконанні.

ОСОБА_7 є дитиною інвалідом з дитинства, а також знаходиться на обліку у лікаря травматолога та лікаря невропатолога.

ОСОБА_5 працював у ТОВ «Енерго -Сервісна компанія» «Еско -Північ» із серпня 2007 року, проте 04 серпня 2017 року звільнений з роботи за угодою сторін.

ОСОБА_5 приймає участь в утриманні ОСОБА_7, сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, розмір яких становив у середньому за період із січня по червень 2017 року 1 602,30 грн на місяць.

Також із ОСОБА_5 проводилося утримання аліментів за виконавчими листами на користь ОСОБА_6

Позивач працює на посаді викладача у відділі культури, молоді та спорту Краснокутської РДА та її дохід із 01 січня по 31 грудня 2016 року складає 33 945,92 грн, а в період із 01 січня по 30 квітня 2017 року - 18 202,94 грн.

Крім того, ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПСЗН в Краснокутському районі та отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною-інвалідом, за період із січня по грудень 2016 року отримала 11 342,03 грн, а з січня по квітень 2017 року - 4 988,00 грн.

ОСОБА_6 працює в КЗ «Харківський санаторний навчально-виховний комплекс № 1» Харківської обласної ради на посаді соціального педагога та повернулася з відпустки по догляду за дитиною до роботи з 23 серпня 2016 року.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, збільшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 57, частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку, що позивачем не доведені заявлені нею позовні вимоги щодо покращення матеріального стану відповідача, а посилання на те, що ОСОБА_6, на користь якої відповідач сплачував аліменти до досягнення донькою ОСОБА_8 трирічного віку, повернулася до роботи, не є обставиною, для збільшення розміру стягуваних раніше аліментів у розумінні положення частини першої статті 192 СК України.

Доводи касаційної скарги про не встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не заслуговують на увагу, оскільки по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик