Справа №2/760/1607/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, жилою площею 58,9 кв.м, загальною площею 87,3 кв.м.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її син ОСОБА_6

Після смерті останнього залишилося спадкове майно, в тому числі, 1/6 частина житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Вказує, що відповідно до даних технічного паспорту від 27.11.2015, домоволодіння АДРЕСА_1, в цілому складається з житлового будинку - літера «А» (№1 коридор площею 5,5 кв.м, №2 кухня площею 10,1 кв.м, №3 ванна площею 4,6 кв.м, №4 житлова площею 9,2 кв.м, №5 житлова площею 10,6 кв.м, №6 житлова площею 24,3 кв.м, №7 житлова площею 14,8 кв.м., №1 веранда площею 8,2 кв.м.). Всього по будинку - житлова площа 58,9 кв.м, загальна площа 87,3 кв.м, рік побудови 1975. А також з господарських будівель і споруд: Літера «а» прибудова, літера «а1» веранда, літера «БII» сарай, літера «В» вбиральна, літера «Г» сарай, літера «Д» гараж, інші споруди №1-3 огорожа, хвіртка, ворота.

Зазначає, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.12.2011 по справі № 2-7259/11, яке набрало законної сили 23.12.2011, було визнано право власності на такі частини спірного будинку: за ОСОБА_1 - 2/3 частини будинку; ОСОБА_2 - 1/6 частини будинку; - ОСОБА_6 - 1/6 частини будинку.

Вважає, що право власності на 1/6 частину спірного будинку за померлим сином позивача підтверджується заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.12.2011, однак останній не встиг зареєструвати своє право власності на вказану 1/6 частину будинку.

На момент смерті ОСОБА_6 проживав у спірному будинку у складі сім'ї:

- ОСОБА_1 - мати;

- ОСОБА_2 - брат;

- ОСОБА_3 - дружина;

- ОСОБА_4 - син;

- ОСОБА_5 - невістка.

Зазначає, що згідно ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 12.05.2016 по справі № 760/20691/15-ц затверджена мирова угода, яка укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка зокрема передбачала відмову ОСОБА_3 від визнання за нею та неповнолітнім ОСОБА_4 часток у спірному жилому будинку в порядку спадкування, за умови виплати компенсації в сумі 92000 гривень або дарування квартири АДРЕСА_2.

08.06.2016 позивач подарувала ОСОБА_3 вищезазначену квартиру за договором, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Звєрьковою Н.В. за реєстровим номером 1168.

Вважає, що є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого сина ОСОБА_6, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

19.12.2016 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 19.12.2016 в справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

22.03.2017 судом здійснено запит до нотаріальної контори щодо надання спадкової справи.

01.11.2018 позивачем до суду подано позовну заяву з уточненням позовних вимог.

19.11.2018 позивачем подана заява про уточненення позовних вимог.

04.12.2018 ОСОБА_2 подано відзив на уточнену позовну заяву. Не заперечує проти задоволення позову та просить його задовольнити.

04.12.2018 ОСОБА_5 подано пояснення по справі, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить задовольнити.

04.12.2018 ОСОБА_3 подано відзив на уточнену позовну заяву. Не заперечує проти задоволення позову та просить його задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду її представником було подано заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити останні з наведених вище підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте як вбачається з матеріалів справи його представником було подано заяву про розгляд справи без його участі. Визнає уточнені позовні вимоги та не заперечує проти задоволення останніх.

ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, проте як вбачається з матеріалів справи просить про розгляд справи без її участі. Визнає уточнені позовні вимоги та не заперечує проти задоволення останніх.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, проте як вбачається з матеріалів справи просить про розгляд справи без її участі. В задоволенні позовних вимог не заперечує.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.12.2011, було визнано право власності на такі частини спірного будинку, а саме:

Визнано за ОСОБА_1 право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 на 2/3 частини будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 на 1/6 частини будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 на 1/6 частини будинку АДРЕСА_1.

Вбачається, що дане рішення набрало законної сили 23.12.2011 та в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, право власності ОСОБА_6 на 1/6 частини будинку АДРЕСА_1 встановлено та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до довідки, виданої Комунальним підприємством КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурного підрозділу ВСП «Залізничний» від 12.08.2011 № 538 в спірному будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4. (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії НОМЕР_4 від 06.06.2012. (а.с.7).

Після смерті останнього залишилося спадкове майно, в тому числі, 1/6 частина житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, яке було визнано за ним на підставі заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12.12.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, за своє життя ОСОБА_6 заповіту не складав, а тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом після смерті останнього є ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1

Разом з тим, відповідно до ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 12.05.2016 по справі № 760/20691/15-ц за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та від імені неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування, виділ частки в натурі між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було визнано укладеною мирову угоду (а.с.13).

Як вбачається з мирової угоди, укладеної 10.05.2016, ОСОБА_3 відмовилася від визнання за нею права власності на 1/9 частину будинку АДРЕСА_1 та визнання за неповнолітнім ОСОБА_4 права власності на 1/18 частину будинку АДРЕСА_1, за умови виплати компенсації в сумі 92000 гривень або дарування квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1 (а.с.14) .

08.06.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування житлового будинку за яким ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 вищезазначену квартиру АДРЕСА_2, яка була посвідчена приватним нотаріусом КМНО Звєрьковою Н.В. за реєстровим номером 1168 (а.с.16-17).

Отже, суд приходить до висновку, що позивач відноситься до осіб, які мають право на спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту є визнання права.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6, визнання позовних вимог відповідачами та право позивача на отримання спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 460,00 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.12-13, 76-81, 141, 197, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, жилою площею 58,9 кв.м., загальною 87,3 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 460,00 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.М.Букіна