Справа №720/1030/18
Провадження № 2/720/577/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Новоселиця.

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

сторін по справі:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Малинівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, про визнання особи втратившою право на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, про встановлення факту що має юридичне значення, про визнання

права власності в порядку спадквання,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом, про визнання особи втратившою право на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, про встановлення факту що має юридичне значення, про визнання права власності в порядку спадквання.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспний двір членами якого були, голова двору ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/6 частці в даному господарстві.

Стосовно члена колгоспного двору ОСОБА_5, яка є донькою позивача по справі ОСОБА_2 то така як член даного двору юридично не оформила та не набула свого права на 1/6 частку в даному колгоспному дворі, як і той час так і по нині, так як ще в 1995 році вибула з даного двору та і протязі останніх двадцяти років по даний час не проживає в дворогосподарстві по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 по даним сільради зареєстрована в даному дворогосподарстві і по даний час хоча вибула з дворогосподарства ще в 1995 році на постійна місце проживання в Румунію, у зв'язку із чим просить суд визнати, що ОСОБА_5 втратила право на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору розташованого по АДРЕСА_1.

На підставі наведеного слід вважати, що кожний член даного колгоспного двору співвласники спільного майна, при втраті права на витребування 1/6 частки ОСОБА_5 члени двору мали фактично та юридично не по 1/6, а по 1/5 частці кожен член даного двору, окрім ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер глава двору свекор позивача ОСОБА_2, ОСОБА_7.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_7 заповіту не складав, а тому вступають в дію норми спадкування за законом.

Після його смерті відкриття спадщина на 1/5 частку в дворогосподарстві по АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 фактично прийняли за законом по 1/10 частці дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_9, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року років помер чоловік позивача ОСОБА_2, ОСОБА_9.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_9 заповіту не складав, а тому вступають в дію норми спадкування за законом.

Після його смерті відкрилася спадщина в цілому на 3/10 частки дворогосподарства по АДРЕСА_1,з яких 1/5 частка, яка належала померлому, як колишньому члену колгоспного двору та 1/10 частка, яка була фактично успадкована ОСОБА_9, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька ОСОБА_7 та на право на земельну частку пай у розмірі 1,24 га в с. Довжок Новоселицького райо Чернівецької області та інше майно.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9 фактично прийняли за законом по 1/10 частці дружина ОСОБА_8, син ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_10, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_8, яка була зареєстрована та проживала разом із своєю невісткою ОСОБА_11 в господарстві по АДРЕСА_1.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_11 заповіту не складала, а тому вступають в дію норми спадкування за законом.

Після її смерті відкрилася спадщина в цілому на 2/5 частки дворогосподарства по АДРЕСА_1, з яких 1/5 частка, яка належала померлій, як колишньому члену колгоспного двору, 1/10 частка, яка була фактично успадкована ОСОБА_11, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року чоловіка ОСОБА_7 та 1/10 частку, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року сина ОСОБА_9.

Оскільки, на момент смерті ОСОБА_2 проживав разом з померлою ОСОБА_11 в одному господарстві вважала, що фактично прийняв спадщину за законом після її смерті, однак при звернені до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_11, їй було усно повідомлено про не можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з необхідністю встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Постановою нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9 на житловий будинок по АДРЕСА_1 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Позивачі просять встановити юридичний факт спільного проживання однією сім'єю більш, як п'ять років ОСОБА_2 та ОСОБА_11, яка померла 23.03.2005 року. визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частину житлового будинку літер А,літній кухні літер Б, сарай літер В, вбиральні літер Г, огорожі №1-2. розташований по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9 та на 2/5 частки вищевказаного житлового будинку, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_11. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частку житлового будинку літер А ,літній кухні літер Б, сарай літер В, вбиральні літер Г, огорожі №1-2, розташований по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9.

В судовому засіданні позивачі та представник позивача підтримали позовну заяву в повному обсязі з підстав зазначених в ній. Просять суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_12 та ОСОБА_6 в судовому засідання не з'явилися, однак направили до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, заявлений позов визнають в повному обсязі, на спадщину не претендують.

Представник сільської ради в судовому засіданні не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі.

Суд вислухавши думку представника позивача, враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідачів та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_13 01 березня 1969 року зареєструвала шлюб, про що складений актовий запис № 08 виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Новоселицького району, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_14.

Господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспний двір членами якого були, голова двору ОСОБА_7, його дружина ОСОБА_8, діти ОСОБА_9, ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_1 і ОСОБА_5, що підтверджується довідкою №304 від 30 травня 2016 року виданою Малинівською сільською радою Новоселицького району.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року «ОСОБА_12 колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності».

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало шістьом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники даного дворогосподарства ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мали рівні часки по 1/6.

З акту опитування свідків від 05 червня 2018 року № 289 складеного секретарем виконавчого комітету Малинівської сільської ради Новоселицького району ОСОБА_15 та депутатом сільської ради ОСОБА_14 в ході допиту ОСОБА_14 та ОСОБА_16 встановлено, що ОСОБА_5 з 1995 року та по даний час не проживає в домогосподарсті по АДРЕСА_1, оскільки з 1995 року проживає по АДРЕСА_2.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що на витребовування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Оскільки ОСОБА_5 не витребувала свою часту протягом строку позовної давності, тому втратила право на частку в домогосподарстві по АДРЕСА_1, хоча при цьому залишається зареєстрована у вказаному будинку до цього часу.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які не втратили права на частку в дворі, то кожному належало по 1/5 частці житлового будинку по АДРЕСА_1.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_7, про що складений актовий запис № 27 виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_7 заповіту не складав, а тому згідно ст.. 529 ЦК УРСР в 1963 року вступають в дію норми спадкування за законом.

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку в дворогосподарстві по АДРЕСА_1.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Так відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 являлися: його дружина ОСОБА_11 та син ОСОБА_9.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 фактично прийняли за законом по 1/10 частці дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_9, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 564 від 02 листопада 2017 року виданою Малинівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_9, про що складений актовий запис №14 виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Новоселицького району.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_9 заповіту не складав, а тому згідно ст.. 529 ЦК УРСР 1963 року вступають в дію норми спадкування за законом.

Після його смерті відкрилася спадщина в цілому на 3/10 частки дворогосподарства по АДРЕСА_1, з яких 1/5 частка, яка належала померлому, як колишньому члену колгоспного двору та 1/10 частка, яка була фактично успадкована ОСОБА_9, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька ОСОБА_7 та на право на земельну частку пай у розмірі 1,24 га в с. Довжок Новоселицького району Чернівецької області та інше майно.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9 фактично прийняли за законом по 1/10 частці дружина ОСОБА_8, син ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_10, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 287 від 05 червня 2018 року виданою Малинівською сільською радою Новоселицького району.

Постановою нотаріуса від 14 березня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року батька ОСОБА_9 на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_8, про що складений актовий запис 06 виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яка проживала разом із своєю невісткою ОСОБА_11 в господарстві по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 286 від 05 червня 2018 року виданою Малиніваською сільською радою Новоселицького району.

При своєму житті спадкодавець ОСОБА_11 заповіту не складала, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

Після її смерті відкрилася спадщина в цілому на 2/5 частки дворогосподарства по АДРЕСА_1, з яких 1/5 частка, яка належала померлій, як колишньому члену колгоспного двору, 1/10 частка, яка була фактично успадкована ОСОБА_11, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року чоловіка ОСОБА_7 та 1/10 частку, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року сина ОСОБА_9.

Оскільки, на момент смерті ОСОБА_2 проживала разом з померлою ОСОБА_11 в одному господарстві вважала, що фактично прийняла спадщину за законом після її смерті, однак при звернені до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_11, їй було усно повідомлено про не можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з необхідністю встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З довідки № 304-2, № 304-3 від 30 травня 2016 року виданої Малинівською сільською радою Новоселицького району, вбачається, що ОСОБА_2 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_17 однією сімєю більше п'яти років до дня смерті ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 року та остання була похована ОСОБА_2.

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом,мають взаємні права та обовязки.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Отже, наведене підтверджує факт спільного проживання однією сім'єю більш як п'ять років ОСОБА_2 та ОСОБА_11.

Встановлення факту проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_11 впливає на її спадкові права.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, вбачається, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 142, 176, 206, 245, 246, 258-273, 293, 315, 354 ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст. 524, 529, 548 ЦК УРСР 1963 року, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратила право на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору розташованого по АДРЕСА_1.

Встановити юридичний факт спільного проживання однією сім'єю більш як п'ять років ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1 та ОСОБА_11 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку літер А,літній кухні літер Б, сарай літер В, вбиральні літер Г. огорожі №1-2. розташований по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1 право власності на 2/5 частин житлового будинку літер А,літній кухні літер Б. сарай літер В, вбиральні літер Г. огорожі №1-2. розташований по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_11.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_2 право власності на 1/10 частину житлового будинку літер А,літній кухні літер Б, сарай літер В, вбиральні літер Г. огорожі №1-2. розташований по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Вівчар Г.А.