РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15645/18

пр. № 2/759/6817/18

13 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та за позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державна адміністрація звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 13 грудяня 2018 року судом прийнято позовну заяву за позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є матір'ю-одиначкою відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітня ОСОБА_3 знаходиться на обліку служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що перебуває у складних життєвих обставинах.

02.09.2018 правоохоронними органами Святошинського району міста Києва спільно з працівниками служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації було госпіталізовано до дитячої клінічної лікарні № 5 Святошинського району міста Києва малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, так як дитина перебувала без батьківського піклування у сторонньої особи.

При комісійних відвідуваннях квартир за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, з метою з'ясування питання щодо подальших намірів ОСОБА_1 стосовно дочки, встановлено, що такі квартири у вказаному будинку відсутні, так як у будинку лише 60 квартир. На запрошення до служби у справах дітей, мати дитини не з'являлась, про місце свого фактичного перебування не повідомила.

Відповідно до характеристики з дошкільного навчального закладу № 111 Деснянського району міста Києва, який відвідувала малолітня ОСОБА_3, мати дівчинки ОСОБА_1, з'являлась в садок не часто, дитина завжди раділа коли мати приходила. У вихованні дитини приймали активну участь її співмешканець ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_4. Останній день відвідування садочку дитиною 22.03.2017, після чого відповідач повідомила, що вона з дитиною переїхала до тітки, яка проживає у Святошинському районі міста Києва, адресу не вказала.

Відповідно до листа управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 та її дочку ОСОБА_3 взято на облік у Єдиній інформаційній базі про взятих на облік та видано довідки внутрішньо переміщених осіб від 18.09.2018 на підставі оригіналів паспорта, свідоцтва про народження дитини та ідентифікаційного номера. Щомісячна адресна допомога не призначалась. На теперішній час ОСОБА_1 на обліку в управлінні не перебуває, відповідної допомоги не отримує.

Відповідно до інформації правоохоронних органів Святошинського управління поліції міста Києва ОСОБА_1 значиться як підсудна за Святошинським УП ГУ НП у місті Києві від 19.07.2018 відповідно до частини 1 статті 309 КК України та що на вказану особу надходили скарги стосовно невиконання нею батьківських обов'язків щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1, свідомо самоухиляючись, не виконує своїх батьківських обов'язків стосовно малолітньої дочки, позитивне вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідача забезпечить соціально-правовий захист інтересів дитини, створить належні умови для її нормального розвитку.

Третя особа, позовні вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_1 у м. Донецьку у 2004 році та підтримували інтимні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку ОСОБА_3. Народження дитини зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управліня юстиції у м. Донецьку актовий запис № 917 від 29.11.2011. Батько в Книзі реєстрації народжень записаний на підставі ч.1 ст. 135 СК України зі слів відповідача - ОСОБА_5.

ОСОБА_2 з ОСОБА_1 разом не проживали. Коли доньці було 6 місяців вони спробували жити разом проте не вийшло і відповідач поїхала з іншим чоловіком. Приблизно у серпні 2014 року позивач запропонував ОСОБА_1 з донькою переїхати з м. Єнакієво до м. Києва, де жили його батьки. Відповідач погодилась і вони знову спробували жити разом.

ОСОБА_1 була зареєстрована в м. Києві як переселенка і проживала з донькою у батьків ОСОБА_6 Позивач поїхав працювати за кордон. У вересні 2016 року, коли повернувся з-за кордону, відповідач залишила ОСОБА_3 і пішла з дому. Слід зазначити, що весь цей час поки він працював, донькою опікувалися його батьки, влаштували її до садочка, купували все потрібне. Приблизно у листопаді 2016 року відповідач забрала ОСОБА_3 із садочка, не повідомивши нікого, і зникла з нею. Пізніше позивач знайшов їх через спільних знайомих, вітав доньку з святами, забирав до себе на новий рік 2017. ОСОБА_3 його добре знає, безумовно називає «папа» і він її любить. Влітку 2017 року ОСОБА_3 жила у ОСОБА_6 близько тижня. Він вітав її з днем народження у листопаді, його батько забирав дитну на новий 2018 рік.

19.05.2018 він бачив ОСОБА_3 востаннє. Після цього не міг знайти відповідача з дитиною. На початку жовтня 2018 року директор садочка, де перебувала ОСОБА_3 раніше, надіслала йому листа, отримав його батько. ОСОБА_6 покинув роботу за кордоном і терміново повернувся до Києва. Вони дізналися, що ОСОБА_3 знайшли на вокзалі і вона передана до патронатної сім'ї.

А тому просить внести запис про нього як батька до актвого запису про народження доньки ОСОБА_3, щоб міг здійснювати свої батьківські обов'язки відносно неї, забезпечити її виховання, утримання, освіту і майбутнє. Звернувшись до Медико-Генетичного центру «Мама Папа» ОСОБА_6 отримав висновок генотипоскопічного дослідження від 23.10.2018 №19568, відповідно до якого вірогідність його біологічного батьківства відносно ОСОБА_3 складає 99, 9998%.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та третя особа за позовом ОСОБА_2 підтримала та просили суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, в тому числі розміщенням інформації, щодо розгляду справи на сайті суду, про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа за первісним позовом та позивач за позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_1, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку актовий запис № 917 від 29.11.2011 року (а.с. 7). Батько в Книзі реєстрації народжень записаний на підставі ч.1 ст. 135 СК України зі слів відповідача - ОСОБА_5 (а.с. 9).

Як видно зі змісту висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.10.2018 року № 107-40/7093, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1, відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5-6).

02.09.2018 правоохоронними органами Святошинського району міста Києва спільно з працівниками служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації було госпіталізовано до дитячої клінічної лікарні № 5 Святошинського району міста Києва малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, так як дитина перебувала без батьківського піклування у сторонньої особи (а.с. 13, 17).

При комісійних відвідуваннях квартир за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, з метою з'ясування питання щодо подальших намірів ОСОБА_1 стосовно дочки, встановлено, що такі квартири у вказаному будинку відсутні, так як у будинку лише 60 квартир. (а.с. 11-12).

Відповідно до характеристики з дошкільного навчального закладу № 111 Деснянського району міста Києва, який відвідувала малолітня ОСОБА_3, мати дівчинки ОСОБА_1, з'являлась в садок не часто, дитина завжди раділа коли мати приходила. У вихованні дитини приймали активну участь її співмешканець ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_4. Останній день відвідування садочку дитиною 22.03.2017, після чого відповідач повідомила, що вона з дитиною переїхала до тітки, яка проживає у Святошинському районі міста Києва, адресу не вказала (а.с. 5).

Відповідно до листа управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 та її дочку ОСОБА_3 взято на облік у Єдиній інформаційній базі про взятих на облік та видано довідки внутрішньо переміщених осіб від 18.09.2018 на підставі оригіналів паспорта, свідоцтва про народження дитини та ідентифікаційного номера. Щомісячна адресна допомога не призначалась. На теперішній час ОСОБА_1 на обліку в управлінні не перебуває, відповідної допомоги не отримує (а.с. 16).

Відповідно до інформації правоохоронних органів Святошинського управління поліції міста Києва ОСОБА_1 значиться як підсудна за Святошинським УП ГУ НП у місті Києві від 19.07.2018 відповідно до частини 1 статті 309 КК України 9 та що на вказану особу надходили скарги стосовно невиконання нею батьківських обов'язків щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідач є матір'ю ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однак не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання. Тривалий час, не спілкується з сином, не цікавиться його життям, розвитком і вихованням.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3.

Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї дочки ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_4, а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно неї.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього.

За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно отриманого результату аналізу ДНК вірогідність того, що ймовірність батьківства ОСОБА_2 дорівнює 99, 9998 % (а.с. 51-52).

Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 137 СК України якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. До вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п.2.20 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 1.1 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26 вересня 2002 року №86/5, за наявності спору між заінтересованими особами зміни в актових записах цивільного стану провадяться на підставі судового рішення.

Відповідно до п.1.3 вказаного Положення анулювання первинних актових записів цивільного стану провадиться відділами реєстрації актів цивільного стану за місцем їх складання, на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2.9. вказаного Положення рідставою для внесення змін у актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, в яких зазначено про внесення конкретних змін у актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.12 вказаного Положення у випадках, передбачених цим Положенням, зміни, доповнення, виправлення вносяться в актовому записі про народження дитини-за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства, і виправляються відомості, які зазначені в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень у актові записи цивільного стану-вносяться зміни в актові записи цивільного стану, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до глави 4 вказаного Положення при наявності спору між заінтересованими особами питання про анулювання поновлених або повторно складених актових записів вирішується у судовому порядку після отримання заявником письмового висновку відділу реєстрації актів цивільного стану про відмову. Актовий запис цивільного стану може бути анульований, зокрема, на підставі рішення суду.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

З наведених підстав суд вважає також правомірними викладені в позові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 180, 182 184 Сімейного Кодексу України ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний в місті Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання батьківства та внесення змін до актового запису - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, батьку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Донецька, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Донецька, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 - батьком дитини малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженою у м. Донецьк ОСОБА_1.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 917 від 29.11.2011 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, виключивши відомості про ОСОБА_5, прізвище дитини вказати - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (зареєстрована: АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_5, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини, починаючи з 04.10.2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) 60 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) 80 коп. на користь ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда