Провадження № 2/522/8497/18
УХВАЛА

19 жовтня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс», приватного виконавця ОСОБА_2, державного підприємства «Сетам», про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2018 до Приморського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс», приватного виконавця ОСОБА_2, державного підприємства «Сетам», про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна та визнання права власності.

Ухвалою суду від 12.10.2018 року позовну заяву залишено без руху.

19.10.2018 року позивачка усунула недоліки позову, надавши позов в новій редакції та сплативши судовий збір за вимогу майнового характеру.

Ухвалою суду від 19.10.2018 року провадження у справі було відкрито.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на двокімнатну квартиру, загальною площею 59,2 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), власником якого є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОАЛЬЯНС", .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви документи та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Таким чином, накладання арешту - забезпечення позовних вимог позивача по справі не носять дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача по справі.

Застосування арешту здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою.

Правова природа арешту майна полягає у обмеженні його власника у праві розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб або укладення інших правочинів), при цьому за ним зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання недійсним акту державного виконавця про проведення електронних торгів та реалізацію нерухомого майна, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: двохкімнатної квартири № 6 за адресою: м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 5.

Електронні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір як правочин можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Зважаючи на те, що об'єктом позову є двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, і у разі відчуження зазначеного вище майна існує загроза невиконання рішення суду у випадку задоволення позову, суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлове приміщення, що є співмірним заявленим позовним вимогам.

Враховуючи те, що спір стосується нерухомого майна, право власності на яке після електронних торгів та повного розрахунку за придбане майно перейшло до переможця торгів, а в послідуючому може перейти й до інших осіб, якщо відповідач як новий власник зазначеної квартири вчинить дії по її відчуженню, тому суд вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Із змісту заяви про забезпечення позову суд приходить до висновку, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може призвести до незворотних негативних наслідків для позивача та зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки майно може у будь-який час бути відчужене під час розгляду справи, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі із зверненням ухвали до негайного виконання.

Таким чином суд дійшов до висновку, що подане заявником клопотання засновано на наведених нормах процесуального закону, обґрунтоване відповідними матеріальними доказами, в зв'язку із чим підлягає безумовному задоволенню.

Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру, загальною площею 59,2 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), власником якого є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОАЛЬЯНС", .

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту ОМР, банкам та сторонам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її скарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 19.10.2018 року.

Суддя Домусчі Л. В.