Провадження № 2/423/621/18
Справа №423/2752/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Архипенко А.В.

за участю секретаря судового засідання Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, Зацікавлена особа Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

До Попаснянського районного суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. Заява обґрунтована тим, що з метою запобігання невиконанню судового рішення Попаснянським районним судом Луганської області від 10.12.2015 року було винесено ухвалу про тимчасове обмеження заявника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань за рішенням Попаснянського районного суду Луганської області про стягнення з нього на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргів у сумі 2 007253 (два мільйони сім тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 46 коп. Зобов'язання за даним позовом виконані у повному обсязі, але ухвала суду у обмеженні у виїзді за межі України не була скасована та продовжує діяти, що перешкоджає заявнику вільно пересуватися за межі України. Заявник просить суд ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 10.12.2015 року про обмеження виїзду за межі України - скасувати у зв'язку з виконанням ним зобов'язань. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Зацікавлена особа Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві, повідомлена про розгляд даної заяви, заперечень щодо поданої заяви не надавала.

Дослідивши матеріали справи, заяву про скасування заходів обмеження виїзду, суд вважає зазначену заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки виданої ПАТ "Укрсоцбанк" № 04.22-08/96-8061 від 30.08.2018 року ОСОБА_1 не має заборгованості перед банком. Згідно постанови Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ у місті Києві про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-375/12 виданого 05.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 2 004034,46 грн. та судових витрат в сумі 3219, 00 грн. - закінчено. Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 10.12.2015 року ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по сплаті боргу за кредитним договором згідно рішення Попаснянського районного суду Луганської області за позовом ПАТ"Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргів у сумі 2 007253 грн. 46 коп. Проте якщо на момент прийняття судом ухвали про обмеження права заявника на виїзд за межі України для цього існували правові підстави, то на даний момент ці підстави відпали, що підтверджується вищезазначеними процесуальнми документами. Враховуючи зазначене, суд звертає увагу на те, що Ухвала Попаснянського районного суду від 10.12.2015 року відносно ОСОБА_1 про обмеженя виїзду за кордон була винесена на підставі ст. 377-1 ЦПК України ( яка діяла на час винесення Ухвали), а зараз це положення регулюється ст.441 ЦПК України та встановлює порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. При цьому норми, які б безпосередньо регулювала порядок скасування такого обмеження, у діючому ЦПК України відсутні. За цих обставин суд виходить з наступного. Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому згідно ч. 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv.Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід памятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою зясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження. Схожі висновки ЄСПЛ ще раніше зробив у справі "Ігнатовпроти Болгарії" («Ignatov v. Bulgaria», 02.07.2009), де неможливість судового оскарження тривалого обмеження указаного вище права людини, що полягало у забороні видачі закордонного паспорту, була визнана порушенням ст.2 Протоколу до Конвенції та ст. 13 Конвенції. У справі «Хлюстов протиРосії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013 року) ЄСПЛ застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у звязку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушення ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у звязку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника. Застосовуючи зазначені стандарти до цієї справи, суд звертає увагу на те, що стаття 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачає можливість тимчасового обмеження права громадянина України, який має паспорт, на виїзд за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Проте якщо на момент прийняття судом ухвали про обмеження права заявника на виїзд за межі України для цього існували правові підстави, то на даний момент ці підстави відпали.

Як зазначено у ст. 3 ОСОБА_3 України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 33 ОСОБА_3 України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.ст. 55, 124 ОСОБА_3 України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

При тім, враховуючи умови застосування обмеження , які встановлені як підстава для застосування такого виду заходу до боржника на стадії виконавчого провадження

Таким чином, оскільки право заявника на виїзд за кордон було обмежене в порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України (за нормами ЦПК, яка діяла до 15.12.2017року) , а на даний момент належних правових підстав для подальшого застосування такого обмеження немає, керуючись ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, відповідною практикою ЄСПЛ, ст.ст. 3, 8, 33, 55, 124 ОСОБА_3 України, ст.377-1 ЦПК України, суд вважає за необхідне подану заяву задовольнити.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Положенням ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для скасування заходів, які встановлені ухвалою суду від 10.12.2015 року.

Керуючись ст.ст. 158, 441 ЦПК України, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - задовольнити.

Скасувати заходи щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, у зв'язку з виконанням ним своїх зобов'язань за рішенням Попаснянського районного суду Луганської області про стягнення з нього на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргів у сумі 2 007253 (два мільйони сім тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 46 коп.

Направити копію ухвали до Прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Архипенко А.В.