Справа № 738/1768/18
№ провадження 2/738/575/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

20 грудня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - Зубкович Н.Ф.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яку мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 29 травня 2010 року ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 30 вересня 2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 12547,05 грн., в тому числі: 3410,61 грн. заборгованість за кредитом; 7262,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 573,67 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати, понесені при зверненні до суду.

Представник позивача у судове засідання не зявився, просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, була викликана в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення, на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів.

Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає частковому задоволенню з наступних пiдстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Судом встановлено, що 29 травня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із підписаної відповідачем ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_6, відповідно до яких відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У анкеті-заяві від 29 травня 2010 року зазначено, що на час підписання заяви, особа, яка її підписала, ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді, підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування.

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ОСОБА_6, і Клієнт дає право ОСОБА_6 в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямим і безумовним згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_6.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити ОСОБА_6 штраф в розмірі 500 грн. ( в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритим в валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_2 порушувала зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно з ОСОБА_7 заборгованості станом на 30 вересня 2018 року відповідач має заборгованість у сумі 12547,05 грн., в тому числі: 3410,61 грн. заборгованість за кредитом, 7262,77 грн. заборгованість за процентами, 800,00 заборгованість за пенею та комісією, 1073,67 заборгованість по судовим штрафам (а.с.5-6).

Вимога про стягнення на користь позивача 800,00 грн. заборгованості за пенею не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Умовами договору, а саме згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1 ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує ОСОБА_6 пеню, яка обчислюється як: пеня = базова процентна ставка по договору / 30 (нараховується за кожний день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Як вбачається з наданого позивачем ОСОБА_7 заборгованості за договором № б/н від 29 травня 2010 року станом на 30 вересня 2018 року, відповідачу з 01 липня 2013 року нараховувалася пеня в твердій грошовій сумі 50 та 100 грн.

Суд дійшов висновку, що визначення пені у твердій сумі, а не у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, як передбачено положеннями частини 3 статті 549 ЦК України, не є пенею у розумінні закону, а тому вказані щомісячні нарахування не можуть бути стягнуті як пеня.

Також позивач просив стягнути з відповідача пеню і штраф, що відповідно до статті 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Крім того, відповідно до пункту 1.1.5.21 ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг якщо в інших розділах не передбаченого іншого, при непогашенні кредиту в строк, передбачений Графіком погашення кредиту, процентів і винагороди, заборгованість в частини своєчасно несплаченої суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, установленим в заяві на приєднання к даному Договору для процентів, з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п.1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 37-38).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка станом на 30 вересня 2018 року становить 11747,05 грн., яка складається з: 3410,61 грн. - заборгованості за кредитом, 7262,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 573,67 грн. штрафу (процентна складова). З урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1649,58 грн. в порядку розподілу судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.549, 526, 530, 1049, 1050 ЦК України, ст.12, 13, 77-82, 259, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вулиця Грушевського, 1Д, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570) до ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації: 2-й пров. Гайдара, 1-а м. Мена Чернігівська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації: 2-й пров. Гайдара, 1-а м. Мена Чернігівська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вулиця Грушевського, 1Д, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, р/р 3111, МФО №305299, заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2010 року у розмірі 11747,05 грн. (станом на 30 вересня 2018 року), яка складається з: 3410,61 грн. - заборгованості за кредитом, 7262,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 573,67 грн. штрафу (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання та реєстрації: 2-й пров. Гайдара, 1-а м. Мена Чернігівська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1649,58 грн. (одна тисяча шістсот сорок девять гривень пятдесят вісім копійок) на повернення судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2018 року.

Суддя Н.В.Волошина