Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/798/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2018 року до Чаплинського районного суду Херсонської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 02 березня 2016 року помер її батько ОСОБА_3, про що було видано свідоцтво про смерть, серії 1-КГ №206063. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул.. Шевченко, 17 в с. Молочне Чаплинського району Херсонської області. Спадкоємцем першої черги за законом на вказану спадщину є позивач та її сестра ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі.

Вказує, що у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася через юридичну необізнаність, а саме вважала, що незалежно від того що вони проживали окремо, вказані обставини не вплинуть на її можливість прийняття спадщини.

Звернувшись на даний час до нотаріальної контори із відповідною заявою, їй було рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька строком у шість місяців.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причини неявки.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання також не зявилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявилася, подала через канцелярію суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 17 травня 1955 року та її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЛ №957824. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження, позивач від народження мала прізвище ОСОБА_3.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-КГ №256876, 01 грудня 1073 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_7.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №024466, виданого Асканія-Нова селищною радою Чаплинського району Херсонської області, 26 грудня 1995 року померла матір позивачки ОСОБА_5.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №206063, виданого виконавчим комітетом Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області 03.03.2016 року, 02 березня 2016 року помер ОСОБА_3.

Після смерті батька позивача, відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, ввійшов належний померлому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.. Шевченко, 17 в с. Молочне Чаплинського району Херсонської області.

Вказаний житловий будинок належав померлій ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року, виданого Асканія-Нова селищною радою Чаплинського району Херсонської області в рівних частках.

Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки через юридичну необізнаність вважала, що матиме змогу вплинути на строки звернення як до нотаріуса так і до суду.

Крім того, судом встановлено, що іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є також відповідач по справі ОСОБА_2, яка у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини також не зверталася та в подальшому приймати спадщину не бажає.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті.

Відповідно до ст.. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як встановлено судом, спадщина після смерті батька позивача відкрилася в день його смерті, 02 березня 2016 року. З цього часу почався перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини спадкоємцями за законом або заповітом передбачений ст.. 1270 ЦК України. Граничний термін подачі спадкоємцями до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в порядку передбаченому ст.. 1269 ЦК України, закінчився 02 вересня 2016 року.

Позивач заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори не подала. Згідно відповіді державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори від 08.05.2018 року, у Чаплинській державній нотаріальній конторі спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого 02.03.2016 року на заводилася.

Отже, осіб, які прийняли спадщину за законом або заповітом після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено.

Позивач в позовній заяві як на підставу задоволення позовних вимог посилається на юридичну необізнаність, щодо строку та порядку прийняття спадщини, та вважає, що дані обставини є поважними в розумінні ст. 1272 ЦК України.

У свою чергу, як зазначалося вище, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 та листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» врегульовано питання щодо визнання причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними та вбачається, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; незнання про існування заповіту; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, то він зобов'язаний обґрунтувати в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, обставини, на які посилається позивач, виходячи зі змісту наведених вище правових приписів, висновків Верховного Суду України та роз'яснень, не може розглядатись як поважна причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не становила для позивача об'єктивних, непереборних, істотних труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини.

Окрім цього, суд вважає необхідним зазначити, що наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року затверджено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» котрий передбачає, що спадкоємець має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини шляхом надіслання такої заяви поштою. Таким чином, правила ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, та ці обставини визнані судом поважними.

Таким чином, враховуючи, що причин пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами в прийнятті позивачем спадщини після смерті спадкодавця судом не встановлено, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з 02.03.2016 року, з моменту відкриття спадщини, по травень 2018 року.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 77, 78, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Павлівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко