Справа №521/3077/17
Провадження№2/521/1602/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» жовтня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Целуха А.П.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017року ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 01 квітня 2014року вона уклала з відповідачем ОСОБА_2 договірпозики, за умовами якого позивач передала відповідачу у борг 4800,00 доларів США, а 23 травня 2015 року ще 5800,00 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути у строк до 01 серпня 2014року та до 01 березня 2015 року відповідно. На підтвердження укладення договору позики відповідач надав позивачу розписки про одержання ним грошових коштів у розмірі 4800,00 доларів США, та 5800,00 доларів США. Позивач зазначала, що в порушення умов договору позики, відповідач вчасно суму позики не повернув, прохання про повернення боргу проігнорував.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконав у повному обсязі, а в процесі розгляду справи погасив борг частково, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 7600 доларів США за курсом НБУ на день стягнення та судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до канцелярії суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, розглянути справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив,про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 16 розділом четвертим книги першої, главою сорок восьмою розділу першого та главою сімдесят першою розділом третім книги п'ятою Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 01 квітня 2014року позивач уклала з відповідачем ОСОБА_2 договірпозики, за умовами якого позивач передала відповідачу у борг 4800,00 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути у строк до 01 серпня 2014року. На підтвердження укладення договору позики відповідач надав позивачу розписку про одержання ним грошових коштів розмірі 4800,00 доларів США.

Також, 23 лютого 2015року позивач уклала з відповідачем ОСОБА_2 договірпозики, за умовами якого позивач передала відповідачу у борг 5800,00 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути у строк до 01 березня 2015року.

На підтвердження укладення договору позики відповідач надав позивачу розписку про одержання ним грошових коштів розмірі 5800,00 доларів США

Отже, позивач свої зобов'язання за договором позики виконала та передала відповідачу у борг кошти.

Відповідно до умов договорів позики від 01 квітня 2014року та від 23 лютого 2015року відповідач зобов'язувалась повернути позику у повному обсязі у строк до 01 серпня 2014року та до 01 березня 2015року.

Отже, строки повернення відповідачем коштів за договорами позики настали 01 серпня 2014року та до 01 березня 2015року відповідно.

Судом встановлено, що в процесі розгляду справи, а саме 28 березня 2017 року відповідач здійснив часткове повернення суми боргу у розмірі 3000,00 доларів США.

З пояснень позивача судом встановлено, що в порушення умов договору позики, відповідач суму позики у повному обсязі не повернув, прохання про повернення боргу проігнорував.

Будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань у повному обсязі, згідно умов договору, та які передбачені ст.545 ЦК України, матеріали справи не містять.

Договори позики містять перелік суттєвих умов договору, що засвідчує виконання сторонами вимог закону щодо укладення у письмовій формі.

Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути борг позикодавцю в установлений строк.

Згідно ч.2 ст.1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідачем до суду не було надано жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем від позивача коштів у сумі 10600,00 доларів США, а також той факт, що борг на момент розгляду справи ним не повернено у встановлений договором термін у розмірі 7600,00 доларів США, оскільки в матеріалах справи відсутня розписка позивача про одержання від відповідача всієї суми боргу.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 09 жовтня 2018року, 7600,00 доларів США складає 213468,19 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 213468,19 грн.

Оскільки позивач на день винесення рішення не збільшував позовні вимоги, то суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості та судових витрат підлягає задоволенню.

Судовий збір по справі складає 2134,68грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь держави, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611,625, 1046, 1047, 1049, 1050, ч.2 ст. 1051 ЦК України, ст. ст. 13, 141, ст. ст. 263, 200, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АВ№234642, виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21 липня 2010року на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 01 квітня 2014року та 23 травня 2015 року, станом на 09 жовтня 2018року у розмірі 7600 (сім тисяч шістсот) доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 213468 (двісті тринадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн.19 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АВ№234642, виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21 липня 2010року на користь держависудовій збір в сумі 2134 (дві тисячі сто тридцять чотири) грн. 68 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 09 жовтня 2018 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ