Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони перебувають у шлюбі з 20.12.2003 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2604. Від шлюбу мають малолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося, взаємні почуття охолонули, подружні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведуть і разом не проживають протягом шести місяців. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 17).

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала (а.с. 18).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 20.12.2003 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2604, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №175496 (а.с. 11).

Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись статтями 24, 105, 112, 114, 115, 157, 159, 160, 161 СК України, та статтями 3, 12, 13, 81, 223, 259, 263-265 ,280-282 ,354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований 20.12.2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2604, між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя Р. А. Галасюк