Справа № 315/1220/18
Номер провадження № 2/315/426/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Дмитренко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові позивач посилався на те, що 15.04.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на протязі останнього року та шести місяців життя подружжя погіршувалось, що привело до припинення шлюбних відносин, відповідач перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, шлюбні відносини припинені, син мешкає з позивачем, вважає, що поновлення шлюбних відносин з відповідачем неможливе, так як це суперечить інтересам сторін, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб.

26.11.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 21.12.2018 року.

В підготовчому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 15.04.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час спільного поживання відповідач вів себе неприпустимо, міг вдарити кулаком у стінку, коли син знаходився в колясці міг трясти коляску з дитиною, з чого вона робить висновок про те, що відповідач не має уявлення як себе вести з дитиною, на протязі останнього року та шести місяців життя подружжя погіршувалось, що привело до припинення шлюбних відносин, відповідач перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо близько півтора року, син мешкає з позивачем, вважає, що поновлення шлюбних відносин з відповідачем неможливе, так як це суперечить інтересам сторін, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Яковенко.

Представник позивача суду пояснила, що є рідною сестрою позивача і вони мешкають за однією адресою, вона неодноразово була свідком незрозумілої поведінки відповідача до своєї дитини, остання народилася недоношеною, була свідком того, як відповідач вмикав в кімнаті, де знаходилася дитина, кондиціонер, за ініціативою відповідача представниками органу опіки та піклування сільської ради проводилось обстеження умов проживання дитини, відповідач мешкає окремо, однак останньому направлялись СМС-повідомлення про можливість бачитися з дитиною, у сестри під час вигодовування дитини грудним молоком із-за поведінки відповідача були проблеми з відгодовуванням, так як в зв`язку з нервуванням позивача молоко пропадало.

Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав.

21.12.2018 року до суду звернувся відповідач з заявою про визнання позову, прохав розірвати шлюб.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини:

15.04.2017 року у Гуляйпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області актовим записом №23 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

16.08.2007 року народився ОСОБА_3, батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися.

З вини відповідача виникали сварки.

З липня 2018 року сторони припинили спільне проживання та мешкають окремо.

Син мешкає з позивачем.

Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили.

Спору щодо майна подружжя та виховання сина у сторін немає.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають дитину, шлюбні відносини не склалися з вини відповідача, який перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення шлюбних відносин з липня 2018 року, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України.

Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, який в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений підставами, вказаними в позові та встановленими судом обставинами під час перевірки їх доказами, які суд оцінюючи кожний окремо та в їх сукупності, визнає їх достовірними, належними та допустимими.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.206 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Так як відповідач в підготовчому засіданні визнав позов, подавши окрему письмову заяву, то суд відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд при ухваленні рішення керується вимогами ч.8 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Фіберг на Яковенко, а після розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Яковенко, то суд відповідно ч.8 ст.294 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про залишення ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвища Яковенко.

Керуючись ст.ст. 3-5, 8-13, 141, 200, 206, 263-266, 268, 272-273, ч.8 ст.294 ЦПК України, ст.ст. 55, 104, 105, 110-112 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.04.2017 року у Гуляйпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області актовим записом №23.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище Яковенко.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.