Справа № 278/2570/18
Провадження №2/278/913/18
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

29 серпня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач позов підтримала із підстав зазначених в ньому.

Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що виконавчим комітетом Денишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 14 липня 2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне Узбекова) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

ОСОБА_4 народилася 29 жовтня 2015 року, а ОСОБА_5 народився 10 листопада 2017 року, в свідоцтвах про народження яких батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 Сімейного кодексу України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обовязків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 191, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 82, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_7 ОСОБА_6 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НО №828858 виданий Лубенським МВ ГУМВС України в Полтавській області 22 липня 2010 року, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії ВН №676826 виданий Житомирським РС УДМС України в Житомирській області 06 листопада 2015 року, ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2018 року.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НО №828858 виданий Лубенським МВ ГУМВС України в Полтавській області 22 липня 2010 року, ІПН НОМЕР_1) судовий збір на користь держави в сумі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І. В. Зубчук