РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

Справа № 643/12874/17

Провадження № 2/643/1417/18

02.10.2018

02 жовтня 2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до відповідачів, яким остаточно просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 19679,40грн., 3% відсотків річних, 145839,91грн., інфляційних втрат 268667,17грн. збитків, а всього на загальну суму 434186,48грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 1000грн. основного боргу; стягнути судові витрати.

Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що 25.06.2013 між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав та зобовязався повернути в строк до 01.09.2013 119895грн., що на момент укладання договору складало у еквіваленті 15000 доларів США. В забезпечення зобовязань ОСОБА_2 26.06.2013 з ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед пощ0ивачем за повернення ОСОБА_2 в строк суму позики в порядку та умовах, визначених договором позики. Обсяг відповідальності був обмежений сумою в 2000грн. У звязку із порушенням взятих на себе зобовязань ОСОБА_2 19.11.2013 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з останнього на користь позивача суму позики. За виконавчим написом відкрито виконавче провадження 08.01.2014, після чого ОСОБА_2 повернуто частину коштів в сумі 1000грн, про що складено розписку, інша частина до сьогоднішнього часу не повернута. Далі позивач зазначає, що 01.08.2013 між ним та ОСОБА_4 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого позивача мав придбати у ОСОБА_4 належну останньої на праві власності кірасиру. Основний договір мав бути укладений 02.09.2013 та продаж повинна бути відбутися за 25000 доларів США. Позивач передав у підтвердження своїх намірів продавцю 10000 доларів США,розраховуючи на власні кошти, які повинен повернути ОСОБА_2 Проте, через порушення ОСОБА_2 умов договору позики, позивач не зміг використати власні кошти та, як наслідок, укласти основний договір у строки, визначені договором попереднім. Позивач звернувся до суду про розірвання попереднього договору та повернення суми авансу, між тим йому судовим рішенням відмовлено через недодержання своїх обовязків його контрагентом, а саме, ОСОБА_2

Представник позивача надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі і не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином, при цьому, заяв про поважність своєї неявки або про слухання справи за їх відсутністю, не надали, відзив та заперечення проти позову до суду не надійшли, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачів, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що 25.06.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до умов якого останній отримав та зобовязався повернути в строк до 01.09.2013 119895грн., що на момент укладання договору складало у еквіваленті 15000 доларів США.

В забезпечення зобовязань ОСОБА_2 26.06.2013 з ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед позивачем за повернення ОСОБА_2 в строк суму позики в порядку та умовах, визначених договором позики. Обсяг відповідальності був обмежений сумою в 2000грн.

19.11.2013 У звязку із порушенням взятих на себе зобовязань ОСОБА_2, нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з останнього на користь позивача суму позики.

08.01.2014 за виконавчим написом відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_2 повернуто частину коштів в сумі 1000грн, про що складено розписку.

До сьогоднішнього часу суму боргу не повернуто.

Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2003, ухвалою ВСУ від 12.05.2006, постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2016 (а.с. 6-11).

Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частина 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також Законом забезпечено право позивача на отримання інфляційних за період з 02.09.2013 по 01.08.2018 прострочення виконання умов договору, що дорівнює 145839,91грн.

3% річних за вказаний період становлять 19679,40грн.

Відповідно до положень ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Отже, вимоги позову щодо стягнення з відповідачів заборгованості за договорами позики та поруки є обґрунтованими.

Далі, 01.08.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого позивач мав придбати у ОСОБА_4 належну останньої на праві власності квартиру. Основний договір мав бути укладений 02.09.2013 та продаж повинна бути відбутися за 25000 доларів США.

Позивач передав у підтвердження своїх намірів продавцю 10000 доларів США, розраховуючи на власні кошти, які повинен повернути ОСОБА_2

Між тим, через порушення ОСОБА_2 умов договору позики, позивач не зміг використати власні кошти та, як наслідок, укласти основний договір у строки, визначені договором попереднім.

Позивач звернувся до суду про розірвання попереднього договору та повернення суми авансу, між тим йому судовим рішенням відмовлено через недодержання своїх обовязків його контрагентом, а саме, ОСОБА_2

Такі обставини підтверджено копіями попереднього договору від 01.08.2013, рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 (а.с.47,54).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати,, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, як встановлено вище, через порушення з боку відповідача ОСОБА_2 умови договору позики, позивач не зміг використати власні кошти в сумі 15000 доларів США і як наслідок укладання основного договору сталося неможливим та призвело до втрати авансу в сумі 10000 доларів США і виникнення збитків у сумі еквівалентної 268667,17грн., що також підлягає стягненню з вказаного відповідача.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір суд стягує на користь останнього з відповідачів пропорційне розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 83, 258, 259, 263-268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 22, 533, 549, 610, 611, 625ЦК України суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму боргу в розмірі 19679 (девятнадцять тисяч шістсот сімдесят девять)грн.,40 коп. у вигляді 3% річних, 145839 (сто сорок пять тисяч вісімсот тридцять девять)грн., 91 коп. інфляційних втрат та 268667 (двісті шістдесят вісім тисяч шістсот шістдесят сім)грн., 17 коп., а всього на суму 434186 (чотириста тридцять чотири тисячі сто вісімдесят шість)грн., 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму основного боргу в розмірі 1000 (одна тисяча)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) судовий збір в сумі 3637 (три тисячі шістсот тридцять сім)грн., 07 коп. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири)грн., 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя