Справа № 645/5674/18
Провадження № 2/645/2413/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Шарка О.П.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить суду стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 5000 гривень щомісячно, на кожну дитину, та аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років.

В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, від шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які мешкають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку на її утримання та на утримання дітей не надає, незважаючи на те, що він має фінансову можливість утримувати дітей.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утриманні дружини та дітей, однак, у меншому розмірі, ніж просить позивач, в частині від його заробітку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2008 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №310022) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №515285 від 14 лютого 2018 року).

Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст. 84, та ст.ст. 85, 87 і 89 цього кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Як вбачається з довідки від 10 грудня 2018 року вих..№85, ОСОБА_3 працює в ТОВ «ПРИНТЛЕНД» на посаді начальника виробництва з 1 лютого 2018 року.

Відповідно довідки про доходи, наданої ТОВ «ПРИНТЛЕНД», загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з 01 лютого 2018 року по 30 листопада 2018 року складає 40495 грн. 89 коп.

При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність офіційного працевлаштування відповідача, стан здоровя та матеріальне становище сторін, стан здоровя дітей, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї.

Відповідачем не надано доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні.

Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину (доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби ), відповідачем не надано.

При таких обставинах суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 доходу відповідача, але не менше 50% відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину, та аліменти на утримання дружини ОСОБА_2, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років..

Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами, а саме, з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 77, 79, 80, 84, 180 - 183 СК України, ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн. НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 26 вересня 2018 і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років тобто до 1 лютого 2021 року.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн. НОМЕР_1, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2018 року.

Головуючий-суддя: