Ухвала

22 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 643/5325/13-ц

провадження № 61-9617 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року було направлено на адресу Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 325 ЦПК України 2004 року, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки заявник вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, яку ухвалою суду від 27 червня 2018 року було визнано неподаною та повернуто. Вказану ухвалу заявник отримав лише 26 жовтня 2018 року, при цьому не надано доказів на підтвердження зазначеного.

Перевіривши доводи заявника про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 328 ЦПК України 2004 року, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Наведену підставу про те, що заявник отримав ухвалу Верховного Суду від 27 червня 2018 року, лише 26 жовтня 2018 року не можна вважати поважною, оскільки не надано доказів на підтвердження зазначеного, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, у якому навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Крім того, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Оскаржувані судові рішення ухвалені у порядку цивільного судочинства. Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду. Проте, заявником у порушення зазначених правил адресовано касаційну скаргу до Верховного Суду України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Разом з тим, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ на підтвердження сплати судового збору не в повному обсязі.

За подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, в зв'язку з чим особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 6 882 грн (3 441 грн х200%) судового збору, за вимогу майнового характеру.

Заявником сплачено лише 2 753 грн, тобто йому необхідно доплатити 4 129 грн (6 882 грн - 2753 грн).

Крім того, заявником надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 4 129,20 грн, на неналежний розрахунковий рахунок (№ НОМЕР_1), оскільки Листом Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18 червня 2018 року №05-12/1731-6167 повідомлено про змінені реквізити для зарахування судового збору, які вводяться в дію з 2 липня 2018 року.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал відповідного документу.

Керуючись статтями 325, 328 ЦПК України 2004 року, ЦПК України пунктом

14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України

№ 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик