Справа№592/8408/18
Провадження №2/592/2812/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ" ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 04.09.2014 р. ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладення договору №R071.0047546, в якій ОСОБА_2 пропонувала йому надати їй споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачеві кредит в розмірі 82500 грн. Відповідач зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 16.09.2019 р. згідно з Графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16% річних та 2,79% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання перед позивачем, чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 26.06.2018 р. загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором №R071.0047546 від 04.09.2014 р. складає 171834,80 грн., із них: заборгованість за кредитом 55409,65 грн.; відсотки 10827,89 грн., комісія 46035 грн., пеня 59562,26 грн. Просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №R071.0047546 від 04.09.2014 р. у розмірі 171834,80 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2577,52 грн.

Відповідач ОСОБА_2, якій надсилалась копія позовної заяви з додатками, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовну заяву вважає безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, крім частини позовних вимог про сплату заборгованості за кредитом у сумі 55409,65 грн. та сплати відсотків за користування кредитом на суму 10827,89 грн. Тобто, вона визнає позовні вимоги на загальну суму 66237,54 грн. Крім того, зазначила, що позивачем пропущено строки позовної давності щодо нарахування пені. Останній платіж вона здійснювала 26.12.2016 р. в сумі 0,09 грн. Виходячи з позовних вимог, позивач хоче стягнути з відповідача пеню за період з 26.04.2017 р. по 26.06.2018 р., але виходячи з положень п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, позивач пропустив строк на стягнення пені, тому нарахування їх є безпідставне. Крім того, позивач протиправно нарахував комісію, оскільки установлення будь-яких платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції є незаконними, а такі умови споживчого кредиту нікчемними. Такий висновок зробив ВСУ в постанові №531/648/15-ц.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заяви ОСОБА_2 від 04.09.2014 р. про надання кредиту на споживчі цілі, між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R071.0047546 строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Сплата за користування кредитом, проценти у розмірі 16% річних та 2,79% щомісячна комісія за супроводження кредиту (а.с.19). З умовами надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі ОСОБА_2 була ознайомлена 04.09.2014 р. (а.с.10-11).

Згідно меморіального ордеру №Loan-57529 від 04.09.2014 р.,- ОСОБА_2 отримала від ПАТ Банк «Траст» грошові кошти в розмірі 82500 грн. (а.с.25).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №R071.0047546 від 04.09.2014 р.,- станом на 26.06.2018 р. відповідач має заборгованість в розмірі 171834,80 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 55409,65 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 10827,89 грн., заборгованості по комісії в розмірі 46035 грн., заборгованості по пені в розмірі 59562,26 грн. (а.с.23-24).

Відповідно до статті 1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України,- зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі зі сплати боргу за тілом кредиту, процентами. Крім того, розмір заборгованості за кредитом у сумі 55409,65 грн. та сплати відсотків за користування кредитом в сумі 10827,89 грн. відповідачем не заперечувався.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 59562,26 грн. підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України,- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно п. 4.3 умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, зокрема, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення.

Відповідачем у відзиві заявлено вимогу про застосування строку позовної давності щодо нарахування пені.

Відповідно до статті 256 ЦК України,- позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Встановлено, що даний позов предявлено до суду 06.07.2018 р., що стверджується відбитком поштового штемпеля на відповідному конверті (а.с.27), подано з порушенням, без поважних причин, річного строку позовної давності щодо стягнення пені.

Враховуючи, що останній платіж за кредитним договором здійснено 26.12.2016 р., - суд дійшов висновку про застосування річного строку позовної давності та необхідність стягнення з відповідача пені за період з 07.07.2017 р. по 26.06.2018 р. (згідно змісту позовних вимог) у розмірі 52910,98 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача комісії, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_2, укладаючи кредитну угоду та підтверджуючи підписом, взяла на себе зобовязання сплачувати комісію банку у розмірі 2,79% - фіксовану величину.

Те, що комісія входить до складу заборгованості підтверджується памяткою клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ», яка підписана ОСОБА_2 (а.с.12).

Статею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії, але лише тоді, коли вони не були зазначені у договорі.

Тобто, законом передбачено право позичальника, у разі нарахування комісії за користування кредитними коштами, не сплачувати їх, якщо про інше не було домовленості.

За положеннями ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пункт 2.6 Договору зобовязує позичальника щомісяця сплачувати комісію.

Відповідно до ч.14 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,- банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Із цього пункту слідує, що банкам надано право нараховувати як відсотки, так і комісію, якщо вона передбачена договором.

Відтак, умови договору №R071.0047546 від 04.09.2014 р. не суперечать Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину - ОСОБА_2 було вільним і відповідало її внутрішній волі; правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 165183,52 грн., з яких: 55409,65 грн. заборгованість за кредитом; 10827,89 грн. відсотки; 46035 грн. комісія, 52910,98 грн. пеня.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2477 грн. 75 коп. (165183,52 грн. х 2577,52 грн. : 171834,80 грн.).

Керуючись ст.ст. 11, 207, 215, 216, 253, 256, 258, 260-261, 267, 509, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 626, 628, 629, 631, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд,-

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ" ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, пров.Підлісний, 4, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" (м.Київ, вул.Болсуновська, 8, Код ) заборгованість за кредитним договором №R071.0047546 від 04.09.2014 р. у розмірі 165183 грн. 52 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, пров.Підлісний, 4, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" (м.Київ, вул.Болсуновська, 8, Код ) 2477 грн. 75 коп. повернення судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 22.10.2018 р.

Суддя В.Б. Князєв