П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 22-6747 Головуючий у1-й інстанції - Литвинова І.В.

Унікальний №757/51264/17-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

за участю секретаря Пузикової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, скасування рішення комісії по трудовим спорам,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_4 пред'явила в суд позов до Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва.

Позивач просила визнати незаконним наказ №122-д від 9 серпня 2017 року та скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що була їй оголошена; скасувати рішення комісії по трудовим спорам Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва від 21 серпня 2017 року про визнання дій при винесенні дисциплінарного стягнення правомірними.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю заявленого позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4, через свого представника, адвоката ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права - ч.3 ст. 149 КЗпП України, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.230-233).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що висновки районного суду відповідають обставинам справи та положенням трудового законодавства. Дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосоване до ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу позивача, є найменш суворим, однак повинно бути застосованим, оскільки від здійснення нею посадових обов'язків залежить життя пацієнта. Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування до спірних правовідносин ч.3 ст. 149 КЗпП України, є безпідставними, обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, доказами не підкріплені.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q? У;Про судоустрій і статус суддів&qu ; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q? з;Голос України&q?дя; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &que=;Прикінцеві та перехідні положення&quро; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &quЗа;Про судоустрій і статус суддів&q?ку; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qu='; Перехідні положення&q?то; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача, адвоката ОСОБА_5, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника відповідача, адвоката ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

Позивач з 1 квітня 2001 року була переведена на посаду медичної сестри по прийому викликів від населення та передачі їх виїзній бригаді. З 01 квітня 2016 року посаду позивача було перейменовано на &qu к;сестра медична з інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги про виклик екстреної медичної допомоги відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанції № 17)&q? е;.

19 липня 2017 року, о 05 год. 58 хв., під час добового чергування позивача, на її автоматизоване робоче місце надійшов виклик № 332 з приводу перших пологів, а бригада фельдшерів медицини невідкладних станів бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги №177 у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виїхала за адресою виклику о 07 год. 00 хв., тобто із запізненням на 01 год. 02 хв.

19 липня 2017 року, позивач надала письмові пояснення Директору Центру ОСОБА_9, у яких доводила до відома, що під час надходження виклику № 332 о 05 год. 58 хв. знаходилася на відпочинку, передбаченому положенням швидкої допомоги, а приступивши до роботи о 07 год. 00 хв., зрозуміла, що бригада виїхала із запізненням.

Фельдшер ОСОБА_10, яка також знаходилася на добовому чергуванні, у своїй пояснювальній записці вказала, що 19 липня 2017 року у відділення № 17 надійшов виклик по талону № 332, отримавши який вона відправила повідомлення на смартфон бригаді, але не проконтролювала її виїзд. Визнаючи свою вину у порушенні трудової дисципліни, вона також зазначила у другій своїй пояснювальній записці про те, що зробила оголошення по селектору про виїзд для бригади, яка перебувала у кімнаті відпочинку і не виїхала на виклик після повідомлення на смартфоні. ОСОБА_10 була втомлена, що призвело до її помилки і неуважності, оскільки не перевірила їх виїзд, піднявшись до них особисто.

Згідно з письмовими поясненнями фельдшерів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які виїхали 19 липня 2017 року о 07 год. 00 хв. на екстрений виклик № 332, на МТБ о 05 год. 58 хв. надійшов виклик, але сигналу не було, тому ними виклик не було підтверджено, у той же час по селектору оголошення про виклик жоден з них не чув, диспетчер у час надходження виклику про нього не повідомила.

Завідувач оперативно-диспетчерським відділом ОСОБА_11 21 липня 2017 року склав довідку службового розгляду, адресована Директору Центру, згідно з висновком якого позивач припустилася грубого порушення п. п. 3.2, 3.2, 7.11.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» та своїх посадових обов'язків, а саме порушення п. п. 2.1, 2.3, 2.9, 2.16, 2.17, 2.19, 2.21, 2.24, 2.25, 2.44 Посадової інструкції фельдшера (сестри медичної) з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам швидкої медичної допомоги відділення екстреної медичної (швидкої) медичної допомоги, тому він запропонував притягнути її до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з наказом № 122-д від 9 серпня 2017 року, за підписом Директора Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва ОСОБА_9, позивачеві оголошено догану за порушення п. п. 3.2, 3.2, 7.11.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» та своїх посадових обов'язків, а саме порушення п. п. 2.1, 2.3, 2.9, 2.16, 2.17, 2.19, 2.21, 2.24, 2.25, 2.44 Посадової інструкції фельдшера (сестри медичної) з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам швидкої медичної допомоги відділення екстреної медичної (швидкої) медичної допомоги.

Відповідно до витягу з наказу № 196 від 22 серпня 2017 року &q?ов;Про особовий склад&q?у ;, внесено зміни до наказу № 122-д від 9 серпня 2017 року &qu в;Про дисциплінарне стягнення сестри медичної з інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги про виклик екстреної медичної допомоги відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанції № 17) ОСОБА_4&q?ид;

Старший фельдшер відділення повинна була довести наказ до відома ОСОБА_4 під особистий підпис, проте, як вбачається із складеного о 11 год. 00 хв. 9 серпня 2017 року акту, позивач відмовилася ставити підпис про ознайомлення із наказом 122-д від 9 серпня 2017 року.

Не погоджуючись із наказом № 122-д від 9 серпня 2017 року, позивач 10 серпня 2017 року подала Директору Центру заяву, у якій просила створити комісію по трудовим спорам для розгляду її заяви.

18 серпня 2017 року Комісія по трудових спорах Центру у складі Голови ОСОБА_12, секретаря ОСОБА_19, членів комісії: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та заявника ОСОБА_4 розпочала розгляд заяви останньої.

Під час першого засідання Комісії 18 серпня 2017 року встановлено те, що позивач з 12 години ночі (18.07.2017) знаходилася на роботі: вела та передавала звірку до 5 години ранку (19.07.2017), а потім до 7 години ранку відпочивала. Також встановлено, що у час перебування позивача поза її робочим місцем за комп'ютером, використовуючи її авторизований вхід у систему АІДС &q?ом;Швидка медична допомога&q?ов;, працювала інший диспетчер - фельдшер ОСОБА_18 о 07 год. 00 хв., 19 липня 2017 року, позивач повернулася до роботи з комп'ютером і виявила екстрений виклик, що надійшов ще о 05:58 год., про який і повідомила бригаду фельдшерів медицини невідкладних станів бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги № 177 у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Також, як вбачається з протоколу засідання Комісії 18 серпня 2017 року, позивач під час добового чергування 19 липня 2017 року знаходилася на відпочинку у не передбачений внутрішнім розпорядком час, розподіливши робочий час та час відпочинку на власний розсуд.

Натомість, відповідно до п. 7.11.2 розділу 7 Додатку 1 Колективного договору Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва на 2014-2017 роки, перерва у позивача визначена до 05 год. 00 хв.

Під час засідання 18 серпня 2017 року диспетчер ОСОБА_18 визнала, що саме вона знаходилася за комп'ютером позивача, і працювала, використовуючи її авторизований вхід у систему АІДС &q?ла;Швидка медична допомога&q?ов;, оскільки, як, у свою чергу, визнала позивач, він не був закритий.

Також під час розгляду Комісією по трудовим спорам 18 серпня 2017 року встановлено, що після надходження екстреного виклику о 05 год. 58 хв., ОСОБА_18 передала відомості на смартфон бригаді № 7 та оголосила по селектору, щоб вона виїжджала, але не отримавши підтвердження, не пішла до їхньої кімнати перевірити виїзд бригади на виклик.

21 серпня 2017 року під час продовженого засідання Комісії по трудовим спорам позивач повідомила, що працювала до 05 год. 30 хв. 19 липня 2017 року, після чого пішла відпочивати, провину визнала частково, має претензії щодо ступеню тяжкості покарання.

За результатами вивчення наданих комісії документів, доповідей залучених співробітників Центру ЕМД та МК під час перевірки, було знайдено підтвердження фактів вчинення позивачем дисциплінарного порушення - і Комісія визнала дії адміністрації відповідача при винесенні дисциплінарного стягнення за порушення дисципліни правомірними, згідно з ст. 147 КЗпП України, та внесено зміни до оспорюваного наказу від 09 серпня 2017 року № 122-д, виключивши пункти: 2.1, 2.3, 2.17, 2.19, 2.21, 2.24, 2.25 та 2.44 Посадової інструкції, номер талону виклику змінено на № 322.

Позивач визнала, що режим роботи та визначені години для відпочинку, встановлені Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва, їй відомі, тобто вона є обізнаною щодо встановленого порядку та режиму своєї роботи і не заперечувала того факту, що порушила визначений Правилами режим.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що Комісія по трудовим спорам повно та об'єктивно розглянула заяву позивача, встановила та дослідила обставини, що мали місце, та надала їм належну оцінку у межах своїх повноважень, перевірила висновки, вказані у наказі про оголошення позивачу догани, відтак відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_4

При перевірці висновків районного суду про відсутність правових підстав для задоволення позову у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків районного суду, апеляційна скарга не містить, в ході апеляційного розгляду представник ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_5, також не навів таких обставин.

Відповідно до змісту апеляційної скарги ОСОБА_4 не заперечує факту вчинення нею дисциплінарного проступку, однак вказує, що його передумовою стали порушення з боку роботодавця, який не забезпечив належні умови для виконання позивачем своїх обов'язків, що змусило позивача працювати 22 години поспіль без можливості мати відпочинок та нормальну тривалість робочого часу. Роботодавець не поінформував позивача про умови праці, його посадові обов'язки, не ознайомив позивача з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Ці доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для задоволення позову ураховуючи наступне.

З матеріалів справи убачається, що позивач працює на посаді медсестри по прийому викликів від населення та передачі їх виїзній бригаді з 1 квітня 2001 року (на момент вчинення проступку - понад сімнадцять років), назва посади змінювалася тричі - у 2008, 2014 та 2016 роках (а.с.14-15).

З огляду на цю обставину у суду немає підстав вважати, що позивач є необізнаною про умови праці, її посадові обов'язки, правила внутрішнього трудового розпорядку та умови колективного договору.

Позивач також аргументує вимоги апеляційної скарги тим, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення, яке застосоване до ОСОБА_4, роботодавець всупереч вимогам ст. 149 КЗпП України не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. А суд при перевірці обґрунтованості застосування роботодавцем дисциплінарного стягнення до позивача не врахував, що висновки Комісії по трудовим спорам не містять будь-яких обґрунтувань щодо визначення ступеня тяжкості вчиненого позивачем проступку та відсутність будь-якої шкоди.

За правилами ст. 147 КЗпП України За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

У даному конкретному випадку, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, відсутність скарги з боку осіб, які викликали бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, роботодавець застосував до ОСОБА_4 більш м'який захід дисциплінарного стягнення - догану.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги в цій частині є неприйнятними.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома