Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3439/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2018 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі :

головуючого судді Надопта А.А.,

та присяжних Турок А.А., Юпін Т.Є.

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_3 до зацікавленої особи: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Виноградівської міської ради про визнання особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою до зацікавленої особи: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Виноградівської міської ради про визнання особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна.

Вимоги заяви мотивовано тим, що син заявниці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 1991 року хворіє на психічну хворобу, періодично лікується, однак ви здоровлення не спостерігається. Згідно довідки серії МСЕ № 036572 від 11.03.1999 року його визнано непрацездатним і сину заявниці була встановлена друга група інвалідності строком до 11.03.2001 року. Згідно довідки до акту огляду МСЕК № 074156 від 06.04.2010 року сину заявниці протипоказана будь-яка праця і встановлено другу групу інвалідності безтерміново, рекомендовано лікування у психіатра, отримує пенсію по інвалідності, має відповідне посвідчення серії НОМЕР_1

Внаслідок даної психічної хвороби син заявниці позбавлений можливості керувати своїми діями та розуміти їх значення, також він часто страждає безсонням, багато курить. Заявниця є пенсіонеркою, знаходиться вдома та фактично здійснює догляд за своїм сином ОСОБА_4, який постійно потребує стороннього догляду.

В зв'язку вище викладеним у заявниці виникла потреба в визнанні сина ОСОБА_4 недієздатним та призначення заявниці його опікуном.

Заявник в судове засідання не з"явилася, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Представник органу опіки та піклування Виноградівської міської ради, в судове засідання не з"явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення вимог заявленої заяви.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява директора Виноградівського дитячого будинку інтернат підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України).

Главою 2 Розділу ІV ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

В судовому засіданні встановлено, що син заявниці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 1991 року хворіє на психічну хворобу, періодично лікується, однак ви здоровлення не спостерігається. Згідно довідки серії МСЕ № 036572 від 11.03.1999 року його визнано непрацездатним і сину заявниці була встановлена друга група інвалідності строком до 11.03.2001 року. Згідно довідки до акту огляду МСЕК № 074156 від 06.04.2010 року сину заявниці протипоказана будь-яка праця і встановлено другу групу інвалідності безтерміново, рекомендовано лікування у психіатра, отримує пенсію по інвалідності, має відповідне посвідчення серії НОМЕР_1

Внаслідок даної психічної хвороби син заявниці позбавлений можливості керувати своїми діями та розуміти їх значення, також він часто страждає безсонням, багато курить. Заявниця є пенсіонеркою, знаходиться вдома та фактично здійснює догляд за своїм сином ОСОБА_4, який постійно потребує стороннього догляду.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно дост. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону, визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України).

Як вбачається із Висновку судово-психіатричного експерта Обласної психіатричної лікарні м.Берегово за № 89 від 07.06.2018 року, встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає стійким, хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_5ОСОБА_4, недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Стаття 63 ч.4 ЦК України, визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК Україниу даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна.

Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення заявника є обґрунтованим, обставини, наведені ним, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, є передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог заяви, а відтак такі підлягають задоволенню.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Згідно з ч. 1ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Керуючись ст.ст.15,16,36,39,41,60,64 ЦК України,ст.ст.2,10,78-80,89,263,299-300 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву-задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 та встановити над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - опіку і призначити його опікуном - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканку АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Присяжні: Турок А.А., Юпін Т.Є.

Головуючий А. А. Надопта