Справа № 509/4044/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

07 вересня 2018 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Овідіопольський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повернення стягненого за виконавчим написом,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати виконавчий напис, вчинений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, 31 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №10387, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів у сумі 121457,62 грн., таким, ще не підлягає виконанню, та скасувати його; стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 стягнене за вказаним виконавчим написом нотаріусом в загальній сумі 3756,15грн., а також судові витрати у вигляді судового збору.

Разом із позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, 31 жовтня 2017, зареєстрований в реєстрі за №10387, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банк «Приватбанк» грошових коштів у загальній сумі 121457,62 грн. до набрання законної сили рішенням суду, оскільки станом на теперішній час в провадженні Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження № 55569674 з примусового виконання цього виконавчого напису, що оспорюється ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду..

Відповідно до п. 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 354 ЦПК України, п. 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, 31 жовтня 2017, зареєстрований в реєстрі за №10387, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банк «Приватбанк» грошових коштів у загальній сумі 121457,62 грн. до набрання законної сили рішенням суду.

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд розяснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.С. Козирський