Провадження № 2/742/461/18
Єдиний унікальний № 742/765/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., Сірої І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спільне майно,

за участю учасників цивільного провадження: позивача ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У березні 2018 року позивач звернувся з заявою в якій просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_1 однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 08 грудня 2010 року по 07 серпня 2015 року. Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку кадастровий номер №:01:004:0140, розміщені за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Густинська, буд.12, такими, що були набуті під час спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1, та об»єктом їх спільної сумісної власності. Визнати за ОСОБА_1 право власності в розмірі 1 / 2 частини на житловий будинок за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Густинська, буд.12 та право власності в розмірі 1 / 2 частини на земельну ділянку площею 982 кв.м кадастровий номер №:01:004:0140 (для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель) за цією ж адресою.

Аргументує свої вимоги тим, що з 2002 по 12 лютого 2018 року він проживав однією сім»єю з відповідачем. Із них з 2002 року по 08 грудня 2010 року в зареєстрованому шлюбі, та 07 серпня 2015 року шлюб зареєстровано повторно. В той час коли їх шлюб юридично було розірвано, вони продовжували проживати разом як чоловік та жінка однією сім»єю, вели спільне господарство. Мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично вони проживали з батьками відповідача за адресою: м.Прилуки, вул.Галаганівська, 9, де він офіційно зареєстрований з 19.01.2005 року по даний час. Він в період з 08 грудня 2010 року по 07 серпня 2015 року займався благоустроєм будинку і господарських будівель (бетонування доріжок) будівництво сараю, внутрішньо будинкові роботи, облаштування промислового холодильного обладнання), допомагав по господарству за вказаною адресою. В період спільного проживання з відповідачем, у 2013 році ними було придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку 982 кв.м. кадастровий номер :01:004:0140 за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Густинська, буд.12, вартістю 123113 грн. Вказаний будинок та земельна ділянка зареєстрована на ім»я відповідача ОСОБА_3. На даний час відповідач заперечує належність йому 1 / 2 частини житлового будинку і земельної ділянки. Тому він звернувся до суду з позовною заявою.

02 квітня 2018 року на позовну заяву відповідачем надано відзив , в якому останній не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів ведення з відповідачем спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім»ї в період з 08 грудня 2010 року по 07 серпня 2015 року, а також спільної участі позивача в придбанні спірного будинку. За вказаний період позивач ніде не був працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займався, власних коштів для придбання спірного будинку не мав. Відповідач мала кошти для придбання вказаного житлового будинку, так як вона є фізичною особою-підприємцем та за 2012 рік мала загальний обсяг доходу у розмірі 422650 грн.(а.с.39-40).

12 квітня 2018 року представник позивача надав відповідь на відзив на позовну в якій зазначає, що позивач про заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами, дізнався набагато пізніше 08 грудня 2010 року, майже перед придбанням будинку. Незважаючи на те, що шлюб між ними юридично розірвано, сторони продовжували проживати однією сім»єю, вести спільне господарство, прізвище відповідач залишив «Музиченко», тому позивач при купівлі будинку не надавав значення, що вони на той час не перебували у шлюбі(а.с.52-53).

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху(а.с.30).

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено(а.с.33).

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального провадження на 08 год. 00 хвилин 13 квітня 2018 року(а.с.34)

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року призначено справу до судового розгляду на 09 год. 30 хв. 03 травня 2018 року(а.с.60)

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.05.2018 року протокольно оголошено перерву до 08 год. 29 травня 2018 року(а.с.66,67)

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.06.2018 року протокольно оголошено перерву до 11 год. 30 липня 2018 року(а.с.76)

У зв»язку з перебуванням судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленка А.В. у відпустці розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 12 вересня 2018 року(а.с.79)

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, при цьому пояснив, що він в 2002 році одружився з відповідачем та розлучився в 2010 році, але вони продовжували проживати разом. Проживали з батьками дружин з 2002 року по 2014 рік, за адресою:м.Прилуки, вул.Галаганівська, буд.9, де він зареєстрований з 2002 року по теперішній час. В 2004 році у них народилася донька. Він працював на батьків дружини, працював неофіційно вантажником і водієм. Постійно допомагав батькам по господарству, зарплати не отримував. У вільний час сприяв підприємницькій діяльності відповідача. Всіма фінансами завідували сестра дружини і теща. За рік до придбання будинку в сім»ї почалися розмови про придбання будинку. Він не хотів купувати будинок, оскільки такий йому не подобався. В 2013 році він з відповідачем придбали житловий будинок. Він в цьому будинку здійснював ремонтні роботи. 07 серпня 2015 року він повторно уклав шлюб з відповідачем. З 2015 року проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2015 році пішов в АТО, звідти присилав гроші. В 2017 році шлюб між ним та відповідачем було розірвано.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, при цьому пояснила, що спірний будинок вона придбала за спільні кошти з батьками. ЇЇ колишній чоловік проживав у батьків, оскільки не можна було виселити. Проживали з ним в різних кімнатах. З 2010 року по 2015 рік проживали в одному будинку. За цей період він ніде не працював. В будинку №9 по вул.Галаганівській в м.Прилуках проживали її батьки, сестра з чоловіком, дочка від її першого шлюбу та їх з позивачем спільна донька. Вказаний будинок належить її сестрі та дочці від першого шлюбу. В 2010 році, перед розлученням, її чоловік виїхав в с.Знам»янка і жив там більше місяця. З 2013 року вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач продовжував проживати з її батьками. В 2015 році залишив будинок і поїхав в АТО, а коли повернувся, то запропонував знову одружитися, повідомивши, що його можуть в АТО вбити.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

08 грудня 2010 року заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано(а.с.9).

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 квітня 2013 року ОСОБА_3 купила у ОСОБА_6 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Густинська, буд.12, розміщений на земельній ділянці площею 982 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0140 за 123113 грн. Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за №1104(а.с.14,15)

Згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.04.2013 року, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1104, виданий 20.04.2013 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області, за ОСОБА_3 зареєстровано житловий будинок, розташований за адресою: м.Прилуки, вул.Густинська, буд.12, земельна ділянка , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площа 982 кв.м.(а.с.16)

Відповідно до довідки №024/2-09-363 від 25.01.18 виданої комітетом самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 та разом з ним станом на 01.01.2018 року проживають: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, донька дружини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, син доньки дружини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8(а.с.10,11)

Відповідно до акту №63 від 12.03.2018 про фактичне проживання без реєстрації комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону, встановлено, що зі слів сусідів, подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2010 року до часу коли ОСОБА_1 був мобілізований до ВС України в 2016 році та вели спільне господарство(а.с.13)

Згідно з свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №835423, 08.11.2002 року проведено державну реєстрацію ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця(а.с.42)

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серія Б №187531 , ОСОБА_3 з 01 серпня 2012 року є платником єдиного податку до Прилуцької об»єднаної ДПІ, місце провадження господарської діяльності «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами»(а.с.43)

Згідно з податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2012 рік, ОСОБА_3 отримала суму доходу за звітний (податковий період) за 2012 року 422650 грн.(а.с.44,45)

Відповідно до довідки №024/2-09-808 від 02.04.2018 року виданої комітетом самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, в тім що вона фактично проживала за місцем реєстрації з 28 травня 2013 року до 01 січня 2018 року(а.с.46)

Згідно з довідки №024/2-09-709 від 21.03.2018 року виданої комітетом самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в тім, що її колишній чоловік ОСОБА_1 за адресою: м.Прилуки, вул.Густинська, буд.12 не проживає з 15 лютого 2018 року по теперішній час.(а.с.47)

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.02.2014 року, відомості у Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця відсутні(а.с.48)

Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2014 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на майно за ОСОБА_1.(а.с.49)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сестрою відповідача. Позивач постійно проживав в належній їй та дочці відповідача від першого шлюбу, будинку за адресою:м.Прилуки, вул.Галаганівська, буд.9. В даному будинку проживали її батьки, вона з чоловіком, ОСОБА_3 та її колишній чоловік. Проживали в різних кімнатах. Відносини між ними були неприязні. Позивач в спільному житті участі не приймав. За її проханням він допомагав по господарству, оскільки за проживання в будинку не сплачував. Сестра разом з нею займалася підприємницькою діяльністю і мали магазин. Будинок придбаний за кошти сестри.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10, пояснила, що вона є матір»ю відповідача. В будинку №9 по вул.Галаганівська в м.Прилуках вона проживала разом з зятем і дочкою. З 2010 по 2015 рік вони проживали в різних кімнатах і спільного господарства не вели. Харчувалися за їх рахунок. Вихованням дитини не займалися. ЇЇ зять сирота, його жаліли і не виганяли з будинку, він проживав і допомагав по господарству. Вона і дочка займалися бізнесом. Грошей у зятя не було і відношення до будинку №12 по вул.Густинській в м.Прилуках він не має.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11, пояснив, що він є батьком відповідача. Вона з позивачем проживала в належному йому будинку №9 по вул.Галаганівській в м.Прилуках. Потім він подарував цей будинок дочці ОСОБА_9 та онуці від першого шлюбу його дочки ОСОБА_12. Донька з чоловіком проживали в одній хаті, але в різних кімнатах. Вихованням дітей не займалися. Грошових коштів не було, спільних покупок не здійснювали. Позивач був завжди сам по собі. В придбанні будинку №12 по вул.Густинській в м.Прилуках позивач участі не брав. Бізнесом займалася сама дочка. Позивач інколи допомагав по господарству, бетонував прибудинкову територію.

V. ОСОБА_10 права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зокрема, згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім»єю є особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Для визнання осіб сім»єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Разом з тим, згідно зі ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв'язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Під час застосування положень статті 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, даний шлюб було розірвано Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 08.12.2010 року.

Після розірвання шлюбу позивач та відповідач продовжували проживати в одному будинку за адресою: м.Прилуки, вулиця Галаганівська, 9, разом з батьками відповідача , сестрою відповідача та її сім»єю, дані обставини визнаються сторонами та не викликають сумніву у суду.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9,ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили показання відповідача ОСОБА_3, що після розлучення відповідача з ОСОБА_1 хоча сторони і проживали в одному будинку , але жодних сімейних відносин не підтримували.

Суд констатує, що позивачем не надано жодних доказів, які б спростували дані показання і свідчили б про те, що позивач та відповідач під час спільного проживання в будинку були пов»язані спільним побутом та мали взаємні права та обов»язки.

Натомість з позивачем в судовому засіданні зазначено, що під час спільного проживання в будинку з відповідачем жодних спільних покупок в інтересах сім»ї , окрім телевізора, не здійснювалося, що також свідчить про відсутність спільного побуту.

Суд вважає доведеним , що під час проживання в будинку за адресою : м.Прилуки, вулиця Галаганіська,9 позивач здійснював ремонтні роботи в даному будинку. Дані обставини визнаються сторонами, але не доводять наявності між сторонами наявності взаємних прав та обов»язків подружжя.

Суд не приймає до уваги довідку комітету самоорганізації населення №2 від 25.01.2018 року , в якій зазначено, що станом на 01.01.2018 року за адресою м.Прилуки вулиця Густинська,12 разом з позивачем проживає донька ОСОБА_13, донька дружини ОСОБА_7, та син доньки дружини ОСОБА_8 та довідку комітету самоорганізації населення № 3 відповідно до якої до складу сім»ї входять: ОСОБА_1,ОСОБА_3,ОСОБА_13, ОСОБА_14, оскільки дані довідки не містять жодної інформації щодо фактів спільного проживання сторін в період з 08 грудня 2010 року по 07 серпня 2015 року та не містять відомостей щодо наявності між сторонами взаємних прав та обов»язків подружжя.

Також суд не приймає до уваги акт №63 від 2018 року який видано головою комітету самоорганізації населення № 1 в якому зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкали за адресою :м.Прилуки вулиця Галаганівська,9 з 2010 року по 2016 рік і вели спільне господарство, оскільки даний акт складений зі слів свідків, які не були допитані в судовому засіданні і крім того він не узгоджується з показами як позивача, який стверджував про проживання ним з 2014 року за адресою : м.Прилуки, вулиця Густнинська,12, так із показами відповідача, яка стверджувала, що з 2013 року не проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

За таких обставин з урахуванням норми статей 3, 21, 74 СК України суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт проживання з відповідачем у період з червня 2010 року по 7 серпня 2015 року у фактичних шлюбних відносинах з веденням спільного господарства, побуту і бюджету, тобто однією сім'єю .

Крім того суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те,що спірний будинок, який придбаний відповідачем 20.04.2013 року був придбаний за його та відповідача спільні кошти.

Натомість судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована, як суб»єкт підприємницької діяльності та отримувала доходи від підприємницької діяльності, які давали їй можливість придбати будинок.

З показань наданих суду позивачем вбачається, що останній ніде не працював та жодного доходу не отримував, що також спростовує його позицію про наявність у нього права на частину придбаного в 2013 році відповідачкою будинку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено як факту його проживання з відповідачем однією сім»єю, як чоловіка та жінки без шлюбу з 08 грудня 2010 року по 07 серпня 2015 року, так і що будинок придбаний в звязку з спільною працею або індивідуальними трудовими зусиллями, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна. Тому в задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

VI. Судові витрати.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.п.13 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» і в задоволенні позову відмовлено то судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247,259,263-265,273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спільне майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони провадження:

Позивач: ОСОБА_1( 17500, Чернігівська область, м.Прилуки, місце реєстрації : вулиця Галаганівська, 9 , місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_10).

Відповідач: ОСОБА_3( 17500, Чернігівська область, м.Прилуки, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_10).

Повний текст рішення складено: 13.092018 року.

Суддя Коваленко А.В.