Провадження № 2/761/5065/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2017 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшла вказана позовна заява.

Разом з тим, відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04.01.2018 року зазначена цивільна справа була передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 87689,48 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася 30.06.2016 року по вині ОСОБА_1, який керував автомобілем «ГАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, було пошкоджено автомобіль «БМВ» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» згідно полісу №АІ/9978613. Власник пошкодженого в ДТП автомобіля ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» так як цивільна відповідальність винуватої в ДТП особи не була застрахована. Позивач свої зобов'язання передбачені Законом виконав шляхом виплати потерпілому суми страхового відшкодування в розмірі 86389,48 грн..

Як зазначає позивач, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 1300,00 грн. за послуги аварійного комісара.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням слухати справу в його відсутність, зазначає в заяві, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовні вимоги до суду не надійшов.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 30.06.2016 року о 14 год. 37 хв. в м.Києві по просп. Оболонському, 1-А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ГАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 та «БМВ» державний номер НОМЕР_2.

Автомобіль «БМВ» державний номерний знак НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.09.2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зокрема, як зазначено в постанові суду, 30.06.2016 року о 14 год. 37 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ГАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по просп. Оболонському, 1-А, виїжджаючи з АЗС не надав переваги в русі автомобілю «БМВ» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 свою вину у порушенні ПДР України визнав.

Постанова набрала законної сили.

Як вбачається з копії Полісу №АІ/9978613 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника автомобіля «БМВ» державний номер НОМЕР_2 застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» в період часу з 30.05.2016 року по 29.05.2017 року.

01.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 30.06.2016 року.

Згідно із Звітом № 5088 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого автотранспорту, який 15.08.2016 року складений СПД «ОСОБА_3» на замовлення ПрАТ СК «ВУСО», вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «БМВ» державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП, складає 100224,34 грн.

14.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

Відповідно до Наказу МТСБУ №10110 від 19.12.2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих вирішено сплатити ОСОБА_2 86389,48 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП.

Платіжним дорученням №10110рв від 20.12.2016 року 86389,48 грн. страхового відшкодування перераховано на рахунок ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статі 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Нормами статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Позивач звертаючись до суду з цим позовом зазначав, що цивільна відповідальність відповідача на час пригоди не була застрахована.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав суду доказів, що його цивільна відповідальність на момент ДТП була застрахована.

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення відповідачем ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої власнику автомобіля марки «БМВ» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 було завдано шкоду, яку відшкодував позивач, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача 86389,48 грн.

Водночас нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено стягнення в порядку регресу витрат на послуги аварійного комісара, а тому в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд стягує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.77-81, 141, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Моторно (Транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: м.Київ, Русанівський бульвар,8) кошти у розмірі 86 389 (вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят дев'ять) гривень 48 копійок та судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула