Справа № 575/1220/18
Провадження № 2/575/308/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого Семенової О.С.,

за участю секретаря

судового засідання Пасюга Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Велика Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2 до Ямненської сільської ради Великописарівськогої району Сумської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом та заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 26.09.2018 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 95 років в с. Ямне Великописарівського району Сумської області помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1. Після його смерті він є спадкоємцем за законом першої черги як рідний син, інші спадкоємці на даний час спадщину не приймали. Спадщину прийняв шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на день його смерті. Але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння неможливо через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, йому нотаріусом надано письмову відмову та рекомендацію звернутися до суду. Виготовити дублікат свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок на померлу особу не можливо. Тому прохає визнати за ним право власності у судовому порядку.

Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_8 року у віці 90 років померла його мати ОСОБА_4 в с. Ямне Великописарівського району Сумської області. Після її смерті він є спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку площею 2, 14 га, що розташована на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину прийняв шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на день її смерті. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку неможливо через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, йому нотаріусом надано письмову відмову та рекомендацію звернутися до суду. Виготовити дублікат державного акта померлу особу не можливо. Тому прохає визнати за ним право власності у судовому порядку.

Позивач надав в судове засідання письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує /а. с. 3/.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує /а.с.39/.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання.

Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с. Ямне Великописарівського району Сумської області у віці 95 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.5/. Після його смерті відкрилася спадщина на жилий будинок з надвірними спорудами за АДРЕСА_1 що належить померлому відповідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 27.10.1994 Ямненською сільською радою, зареєстрованого в БТІ 25.01.1995 за реєстровим № 234, вартість будівель і споруд становить 30490 грн /а.с.7-17/.

Відповідно довідки Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 24.09.2018 за № 969 рішенням за № 41 від 21.10.1993 ОСОБА_3 передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,41 га, з них 0,07 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, 0, 34 га - для ведення особистого селянського господарства, розташована в АДРЕСА_1. Державний акт на земельну ділянку, не видавався /а.с.24/. Позивач є сином померлого, родинні відносини підтверджені /а.с.23/.

Згідно довідки Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 24.09.2018 за № 970 ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7, постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, разом з ним за цією адресою була зареєстрована дружина ОСОБА_4, 1927 року народження, син ОСОБА_2, 1953 року народження. Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.25/.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені ОСОБА_3 відсутній, спадкова справа після його смерті не реєструвалася /а.с.41-42/.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Ямне Великописарівського району Сумської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року у віці 90 років в с. Ямне Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2, 14 га, розташовану в межах території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій відповідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого за № 633 від 28.12.2001, вартість земельної ділянки становить 40660 грн /а.с.18-20/. Позивач є спадкоємцем за заповітом на вказану земельну ділянку, який посвідчений 16.06.2016 Ямненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 170, який не змінювався та не відмінявся /а.с.21/.

Відповідно довідки Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 24.09.2018 за № 971 померла 14.03.2018 ОСОБА_4, була постійним жителем АДРЕСА_1. На момент смерті разом з нею був зареєстрований та проживав за цією адресою син ОСОБА_2, 1953 року народження. Від її імені сільською радою 16.06.2016 посвідчувався заповіт, реєстровий номер 170, який не змінювався та не відмінявся /а.с.26/.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від імені ОСОБА_4 є чинний заповіт, посвідчений 16.06.2016 Ямненською сільською радою Великописарівського району Сумської області за № 170, 10.09.2018 зареєстрована спадкова справа за № 83 за заявами спадкоємців за заповітом ОСОБА_5, ОСОБА_6, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с.43-46/.

Державний нотаріус ОСОБА_7 19.09.2018 надав позивачу письмову відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на жилий будинок та рекомендовано звернутися до суду /а.с.29/.

Оригінал свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок та державний акт втрачено, про що є відповідні оголошення у місцевій газеті /а.с.27-28/.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року після смерті ОСОБА_3. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР.

Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на день своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований зі своєю дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_2, заповіту не складав. Тому можна вважати, що позивач фактично прийняв спадщину відповідно до норм статті 549 ЦК УРСР як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на день відкриття спадщини, а тому розпорядився його речами, тобто вступив у володіння його майном. Проте отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановчого документа на спадкове майно. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання за позивачем права власності в порядку спадкування в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для повного задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті ОСОБА_4, померлої 14.03.2018, позивач є спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку. Спадщину прийняла фактично, але спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в зв'язку з тим, що втрачений оригінал правоустановчого документа на спадкове майно. Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 263- 265, 268, 272, 354 ЦПК України, ст. ст. 525, 529, 534, 548-549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216-1217, 1225, 1233, 1268-1269 , суд

УХВАЛИВ:

Позовну вимогу ОСОБА_2 /мешканця АДРЕСА_1, НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3/ про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3 на жилий будинок з надвірними спорудами за АДРЕСА_1 загальною площею 54,2 кв. м, жилою площею 24, 6 кв. м / А-1ж - житловий будинок; а - прибудова; Б - погрібняк; пг - погріб; В - літня кухня, в - прибудова; в-1 - с. прибудова; Г - сарай; Д - сарай; № 1-2 - огорожа/, що належить померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 27.10.1994 та розмішений на приватизованій земельній ділянці.

Позовну вимогу ОСОБА_2 /мешканця АДРЕСА_1, НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3/ про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлій відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого за № 633 від 28.12.2001.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великописарівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повне судове рішення складено та підписано 18.10.2018.

Суддя О.С.Семенова.