Справа № 286/2544/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

розглянувши ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Овруцької міської ради, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду і просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 1,8985 га. та 1,2554 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2 та НОМЕР_3, які належали ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5, виданих 10 січня 2003 року мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті батька, і звернулася до Овруцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки виданий після смерті спадкодавця.

Сторони в судове засідання не з'явились, але надіслали заяви з проханням судове засіданні проводити у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.4 ).

Після смерті ОСОБА_3, відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельні ділянки площею 1,8985 га. та 1,2554 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2 та НОМЕР_3, які належали ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5, виданих 10 січня 2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів Житомирської області (а.с.7-8).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому позивач фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки провела поточний ремонт в житловому будинку, що підтверджується довідкою виданою Овруцькою міською радою від 01.03.2018 року за №358 (а.с.9).

Позивач є дочкою ОСОБА_3 і являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_8, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 (а.с.6).

З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2018 року №3043/02-31 вбачається, що нотаріальна дія з видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3, на земельні ділянки, не може бути вчинено у зв»язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки померлому були видані 10 січня 2003 року, не за життя, а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-14).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 02.10.2018 року за номером 139848056 та номер 139847172 на земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 та НОМЕР_2 права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані.

З повідомлення завідувачки Овруцької ДНК від 26.07.2018 року за №3285/02-14 вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до ДНК не зверталися (а.с.19).

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця увійшло і його право на земельні ділянки, правовстановлюючі документи на які були видані після його смерті.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки, на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року.

Відповідно довідки про вартість сільськогосподарських угідь виданої 18.07.2018 року Відділом у Овруцькому районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області загальна вартість земельної ділянки становить 52838,56 грн. (а.с.11).

Позивач сплатила судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.524,548,549 ЦК (1963 р.) України, ст.ст.4,9,81,206,211,247,263-265,268,272-273,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає в АДРЕСА_1 право власності на:

- земельну ділянку площею 1,8985 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_2 та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 10.01.2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №342 від 27.11.2002 року,

- земельну ділянку площею 1,2554 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_3 та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 10.01.2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації №342 від 27.11.2002 року, успадковані за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. С. Невмержицький