Справа № 445/1206/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В. М.

при секретарі Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 26226,77 грн. за кредитним договором №б/н від 18.10.2005 року, яка складається з наступного: 2976,52 грн. заборгованість за кредитом; 21525,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 1225,08 грн. (процентна складова). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 18.10.2005 року отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач не виконав своєчасно своїх зобовязань за кредитним договором та не погасив заборгованості, у звязку з чим виникла заборгованість за даним кредитом та нараховані штрафні санкції.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі повноважного представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подавала заперечення в яких заперечує проти задоволення позову, стверджуючи, що вона жодного кредиту не оформляла. У неї викрали паспорта, про що зроблена відповідна заява у правоохоронні органи, з метою отримання кредиту на її імя.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 18.10.2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та Гагауз (на даний момент ОСОБА_2) ОСОБА_3 укладено кредитний договір, який складався із заяви останньої (а.с. 10, 11), Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 12-23). За цим договором Гагауз (ОСОБА_2) отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно зі змістом заяви клієнта від 18.10.2005 року та пункту 1.1.1.45. Умов і правил надання банківських послуг кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11. Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

За змістом пункту 2.1.1.12.4. Умов та правил надання банківських послуг за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) визначено в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін.

Таким чином, підписуючи заяву клієнта від 18.10.2005 року, ОСОБА_4 була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику міститься у змісті кредитного договору є вичерпною. Підписавши договір відповідач погодився з умовами надання кредиту.

З 31.07.2006 року ОСОБА_2 припинила сплату коштів із погашення кредиту.

Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 06.05.2014 рік становить 26226,77 грн, та складається з: 2976 грн. 52 коп. - заборгованості за кредитом, 21525 грн. 17 коп. - заборгованості по відсоткам, 500 грн. - штраф( фіксована частина), 1225 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова)(а.с.8-9 ).

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у травні 2014 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідачем не надано заперечень і доказів в обґрунтування проти позовних вимог а саме те, що він подав заяву про припинення кредитного договору, а тому, кредитний договір є пролонгований на той же термін, що відповідає пункту 1.1.7.12 Умовам та Правилам надання банківських послуг.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконував в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, в результаті чого утворилась заборгованість в зазначеному вище розмірі і яку відповідач в добровільному порядку не сплачує.

Крім цього, суд не приймає до уваги посилання Відповідача на ту обставину, що у неї викрадено паспорт, оскільки Заяву на укладення кредитного договору Відповідач подала 18.10.2005 року, а звернулася у правоохоронні органи із Заявою про викрадення паспорта 06.12.2006 року, тобто пізніше, ніж отримала кредитну картку. Для зняття готівки із карткового рахунку паспорта не потрібно. Тому, факт викрадення паспорта для вирішення даної справи не має значення.

Відповідно вимог ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідачем не надано суду доказів виконання зобов'язання по поверненню тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафу. Однак, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком нараховано штрафи, які складаються з: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1225,08 грн. - штраф (процентна складова).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення вищезазначених штрафів суперечать вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, оскільки банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання.

Відповідно позовні вимоги є частково обґрунтованими, за винятком вимог про стягнення штрафів 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1225,08 грн. - штраф (процентна складова).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.11, 16, 256-258, 261, 267, 525, 526, 530, 549, 625, 629, 634, 1054 ЦК України, ст. ст.4, 12, 76, 81, 89, 133, 136, 141, 263, 265, 268, 273,280-283, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: 80700, Львівська область Золочівський район село Підгородне вулиця Ярослава Мудрого, будинок 20) на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.10.2005 року у розмірі 24 501,69 грн. (двадцять чотири тисячі пятсот одна гривня шістдесят девять копійок) грн., з яких 2976,52 (дві тисячі девятсот сімдесят шість гривень пятдесят дві копійки) грн. заборгованість за кредитом; 21525,17 (двадцять одна тисяча пятсот двадцять пять гривень сімнадцять копійок) грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_5