Справа № 583/3279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Охтирської міської ради

про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування, призначення піклувальником та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2018 року позивачка подала до суду позовну заяву до відповідача про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування, призначення піклувальником та стягнення аліментів, в якій просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити піклування над ОСОБА_3, призначити його піклувальником ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь піклувальника ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. на місяць, які підлягають індексації та які стягувати до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився її онук ОСОБА_3. Його батьками є ОСОБА_2 (син позивачки) та ОСОБА_4. З самого народження всі вони (син, невістка, онук) приживали разом з позивачкою, вона (позивачка) займалася виховання онука. Згодом сина та невістку засудили до позбавлення волі, а її (ОСОБА_1.) призначили опікуном на ОСОБА_3 У 2013 р. ОСОБА_4 вийшла на волю та переїхала проживати разом зі своїм сином - ОСОБА_3 в с. Боромля Тростянецького району. Вона (позивачка) завжди підтримувала зв'язок з онуком. У березні 2018 р. ОСОБА_4 померла. ОСОБА_2 має іншу сімю, з 2008 р. ухиляється від виховання дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, не піклується про сина, хоча проживає в м. Охтирка. Відповідач має реальну можливість виконувати свої батьківські обов'язки, але не вчиняє для цього відповідних дій, не проявляє щонайменшої батьківської турботи. Тому вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, призначення її піклувальником на ОСОБА_3 та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Позивачка та її представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали та просять позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити над ним піклування, призначити позивачку піклувальником над онуком ОСОБА_3 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в нотаріально посвідченій заяві просить розглядати справу про позбавлення його батьківських прав без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, згоден на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити над ним піклування та призначити ОСОБА_1 його піклувальником.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її предстанвика, представника органу опіки та піклування, пояснення неповнолітнього ОСОБА_3, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7).

Мати неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

За змістом ст.164 ч.1 п.2, ст.165 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Відповідно до пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов'язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У відповідності до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу з 2008 року не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного матеріального утримання, взагалі не спілкується з дитиною, не зустрічається з сином, його життям не цікавиться, хоча має реальну можливість виконувати свої батьківській обов'язки стосовно свого сина ОСОБА_3. Така поведінка ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Дані обставини підтверджуються показами допитаного в судовому засіданні свідка - ОСОБА_7, поясненнями неповнорлтінього ОСОБА_3, який в судовому засіданні пояснив, що на даний час він проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1, батько про нього не піклується, матеріально не допомагає, не бажає з ним спілкуватися, у батька інша сімя. Він (ОСОБА_3.) згоден, щоб бабусю призначили його піклувальником.

З пояснень представника органу опіки та піклування вбачається, що ОСОБА_3 з будь-якими заявами з приводу перешкод у його спілкуванні з сином до органу опіки та піклування не звертався.

Крім того, ОСОБА_2 подав до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання позову по позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно висновку органу опіки і піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради від 14.09.2018 року орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав гр.. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, стягнути аліменти, встановити опіку на неповнолітнім ОСОБА_3 та призначити над ним опікуна ОСОБА_1, 1954 р.н.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач ухилився від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, наслідком чого є позбавлення батьківських прав, що є санкцією за його протиправну винну поведінку, тобто юридичною відповідальністю.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв'язку з чим, враховуючи те, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується зібраними у справі доказами, крім того відповідач підтвердив вказаний факт особистою заявою про визнання позову, суд дійшов до висновку про наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав, що в свою чергу слугуватиме захисту прав дитини у вирішенні всіх її життєвих питань, прав на гарантований державою соціальний захист як дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно з положеннями ст. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно з ст. 59 Цивільного кодексу України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч. 4 ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 2, 3, 4 ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника; при призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється на дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки і піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Перелік осіб, які можуть бути опікуном, піклувальником дитини, встановлений у ст. 244 СК України.

Опіка, піклування встановлюється з метою виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок позбавлення батьків батьківських прав або з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.

Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з бабусею ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою органу самоорганізації населення квартального комітету «Десята сотня» № 271 від 03.05.2018 р.

Згідно з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради, ОСОБА_1 може бути опікуном по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заперечує, щоб його бабуся - ОСОБА_1 була його піклувальником, стосунки між бабусею і онуком близькі та родинні.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити піклувальником над ним його бабусю - ОСОБА_1

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становитьз 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років до 18 років з липня 2018 року становить 972 грн.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього ОСОБА_3, який проживає разом з бабусею ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 271від 03.05.2018 р., та знаходиться на утриманні бабусі ОСОБА_1, яка є пенсіонеркою, отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою Управління ПФУ Південне об'єднане управління ПФУ № 285 від 13.09.2018 р., враховує також те, що неповнолітній ОСОБА_3 є студентом Сумського медичного коледжу та навчається на денній формі на комерційній основі, що підтверджується довідкою № 725 від 06.09.2018 р.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який не працює, однак є працездатним, а тому має можливість працювати та заробляти кошти на утримання дитини, враховує також те, що відповідач має іншу сімю та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей.

З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та аліменти сплачувати на користь піклувальника ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

На підставі викладеного, Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючу АДРЕСА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНКПП: НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь піклувальника ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНКПП: НОМЕР_2, АДРЕСА_1) аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати з 15.08.2018 року.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНКПП: НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. Б. Плотникова