№479/861/18
№2/479/378/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2018 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючого судді Репушевської О.В.

за участі секретаря судового засідання Добровольської І.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смтКриве Озеро в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/681/18 за позовом ОСОБА_1 до Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

28 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд в інтересах свої довірительки ОСОБА_1 з позовом до Бурилівської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку площею 3,98 га, кадастровий номер::02:000:0885 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 26 серпня 2017 року.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача - Бурилівської сільської ради, листом від 25 липня 2018 року просив розглянути справу без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28 серпня 2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-ФП №281281, виданого Кривоозерським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 11 липня 2018 року(а.с.8).

Заповітом, посвідченим ОСОБА_5, секретарем виконавчого комітету Бурилівської сільської ради Кривоозерського району 10 серпня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі за №8, ОСОБА_4 все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_1, що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с.10), Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 61529019 та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с.26).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,9793 га, кадастровий номер::02:000:0885, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району, належної на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_4, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №066618 виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 20 травня 2004 року (а.с.9) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 16 серпня 2018 року (а.с.15-17).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається із спадкової справи №370/2017, (а.с.24-31), ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у встановленому законом порядку, проте в оформленні спадкових прав на земельну ділянку у нотаріальному порядку їй відмовлено (а.с.12), так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на землю.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, дане право ніким не оспорюється, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 не має, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 258-259, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку 3,9793 га, кадастровий номер::02:000:0885, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 28 серпня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом пятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :