ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/2534/18 Головуючий суддя І інстанції Григор'єв Б. П.
Провадження № 22-ц/818/928/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 28257 грн. 95 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 1997 року, який розірвано на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року у справі № 641/1687/16-ц.

В шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась на утриманні і вихованні позивача.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.05.2016 року по справі № 641/2736/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини у всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.03.2016 до досягнення дитиною повноліття, або зміни матеріального становища сторін.

На підставі вказаного рішення, Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 641/2736/16-ц від 12.05.2016 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини у всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.03.2016 до досягнення дитиною повноліття, або зміни матеріального становища сторін.

Незважаючи на необхідність задоволення потреб дитини, відповідач систематично не сплачує аліменти у повному обсязі, ухиляється від виконання судового рішення , внаслідок чого з 28.03.2016 року по 28 березня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 28257 грн. 95 коп. Вказані обставини підтверджуються розрахунками заборгованості по аліментам, виданим державним виконавцем.

Позивач зазначила, що відповідно до ч.1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі не більше 100 % заборгованості. У звязку з цим неустойка, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_6 розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача складає суму у розмірі 28257 грн. 95 коп., яка дорівнює 100 % заборгованості.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Пояснив, що він не працює, не має постійного доходу. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів, відповідача до виконавчої служби не викликали, та відповідач не знав, куди та в якому розмірі сплачувати аліменти. Також ОСОБА_4, зазначив, оскільки позивач не хотіла він нього особисто брати кошти в рахунок аліментів, він відкрив картковий рахунок на імя дочки ОСОБА_5 і передав їй карту, пояснивши, що буде перераховувати аліменти на неї.

Таким чином, протягом періоду з 27.02.2017 по 13.11.2017 відповідачем в рахунок погашення аліментів було перераховано на утримання дочки грошові кошти в розмірі 3363,70 грн.

Відповідач зазначив, що розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на дитину, наданий позивачем не відповідає усталеній судовій практиці. Надав власний розрахунок неустойки за період 28.03.2016 по 28.03.2018 року, що складає 6918 грн.08 коп.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2018 року частково задоволено позовні вимоги.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28 березня 2016 року по 28 березня 2018 року в розмірі 8598 (вісім тисяч пятсот девяносто вісім) грн. 35 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити оскаржуване рішення, задовольнивши в повному обсязі її позовні вимоги.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржуване рішення ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказано, що судом невірно було виконано розрахунки суми пені за прострочення сплати аліментів, оскільки не було враховано правовий висновок Верховного Суду по справі № 572/1762/15-ц, за яким розрахунок пені за аліментами не обмежено будь-яким періодом у часі.

Послалась на те, що судом безпідставно не було стягнуто на її користь витрат на правову допомогу. Зазначила, що окрім акта виконаних робіт нею суду було надано квитанцію про сплату витрат на правову допомогу.

ОСОБА_4 суду було надано відзив на апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи відзив, зазначив, що позивач безпідставно посилається на необхідність врахування правового висновку Верховного Суду по справі № 572/1762/15-ц, оскільки не існує такої математичної дії як «?», що унеможливлю виконання розрахунку пені за несплату аліментів за запропонованою Верховним Судом формулою. Послався на те, що ОСОБА_7 виконаних робіт із надання правової допомоги не є належним доказом, оскільки не відноситься до первинних облікових документів.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що спір у даній справі виник з приводу стягнення суми, розмір якої є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За правилами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що позивачем рішення районного суду оскаржене лише в частині визначення розміру пені за несвоєчасне виконання аліментних зобовязань та відмови у стягненні витрат на правову допомогу, то суд апеляційної інстанції не переглядає вказане рішення в частині встановлення підстав для стягнення пені за ст. 196 СК України.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.05.2016 по справі № 641/2736/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини у всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.03.2016 до досягнення дитиною повноліття, або зміни матеріального становища сторін.

На підставі вказаного рішення, Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 641/2736/16-ц від 12.05.2016 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини у всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.03.2016 до досягнення дитиною повноліття, або зміни матеріального становища сторін.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, виданого державним виконавцем Гальцовою А.О. за період з 28.03.2016 по 30.11.2017 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_4 по аліментам відповідно до виконавчого листа № 641/2736/16-ц складає 24341,06 грн., згідно розрахунку заборгованості по аліментам виданого державним виконавцем Волковою К.В. за період з 01.12.2017 по 28.03.2018 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_4 по аліментам відповідно до виконавчого листа № 641/2736/16-ц складає 3916,89 грн.

ОСОБА_6 сума заборгованості станом на 28.03.2018 року становить 28257,95 грн.

У запереченнях відповідача проти позову, зазначено, що останній знав про стягнення з нього аліментів на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року, але йому не було відомо куди та в якому розмірі сплачувати аліменти, тому сплачував їх єдиним можливим для нього способом - на картковий рахунок доньки ОСОБА_5

Також зазначив, що про стягнення з нього аліментів на утримання доньки до виконавчої служби його не викликали, не знав що виконавче провадження відкрито за фактом стягнення аліментів.

ОСОБА_4 на підтвердження своїх заперечень щодо часткового погашення заборгованості подав суду виписку про рух коштів за картковим рахунком ОСОБА_5 № 279999.

ОСОБА_6 сума надходжень на картковий рахунок яка надійшла від ОСОБА_4 за період з 27.02.2017 по 13.11.2017 року становить 3363,70 грн.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2018, що набрала законної сили 15.03.2018, встановлено, що у виписці ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.12.2017, № T7RC8H00QAEJRN76 за період з 27.02.2018 по 13.11.2017 на картковий рахунок ОСОБА_5 періодично надходили грошові кошти від ОСОБА_4 Останній просив суд зобов'язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_7 зробити перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_4 за виконавчим листом №641/2736/16-ц від 12.05.2016 р. за період з 28.03.2016 по 30.11.2017, зменшивши розмір заборгованості на 3363,70 грн., сплачених боржником ОСОБА_4 в рахунок аліментів на картковий рахунок № 279999, відкритий на ім'я доньки ОСОБА_5, за період з 07.02.2017 по 13.11.2017. В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити. Але суд не прийняв до уваги посилання скаржника відносно того, що ним був сплачений частково борг по сплаті аліментів шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок доньки, оскільки відповідно до ст.193 СК України, стягнення аліментів на дитину шляхом перераховування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, відбувається у випадку коли дитина перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, діти позбавлені батьківського піклування.

Відповідачем вищевказана ухвала не оскаржувалась.

На підставі зазначеного, керуючись положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, судом першої інстанції було зроблено вірний і належним чином аргументований висновок про відхилення доводів відповідача щодо сплати ним аліментів у розмірі 3363,70 грн. на утримання доньки за період з 27.02.2018 по 13.11.2017, що відбувались шляхом перерахунку грошових сум на рахунок № 279999.

Інших відомостей щодо сплати аліментів боржник суду не надав.

Натомість ОСОБА_4 було надано власний помісячний розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за період з 28.03.2016 по 28.03.2018, за яким загальну сума заборгованості складає 6918 грн.08 коп.

Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочення відповідачем сплати аліментів становить 28257,95 грн.

Частково задовольняючи позовні вимог, районний суд мотивував свої висновки тим, що відповідачем не було виконано обовязок зі сплати аліментів, а тому на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення виконання такого зобовязання. Судом було виконано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів з урахуванням правової позиції, висловленої в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015, та нараховано за період з 28 березня 2016 року по 28 березня 2018 року пені 8598 грн. 35 коп.

Апеляційний суд не погоджується з такими розрахунком пені суду першої інстанції та висновком про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При здійсненні розрахунку розміру пені за ст. 196 СК України районним судом було враховано правову позицію, висловлену в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015. Однак, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_8 Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц відступила від вказаної правової позиції, зазначивши, що нарахування пені за прострочення виконання аліментних зобовязань не обмежене будь-яким строком. Тому відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України у даному випадку необхідно застосовувати вказаний правовий висновок ОСОБА_8 Верховного Суду щодо застосування норми ст. 196 СК України при розрахунку пені, а не Верховного Суду України.

З урахування правового висновку ОСОБА_8 Верховного Суду, викладеного в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц розмір пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 31.07.2018 (а. с. 164) складається з:

За 2016 рік:

- березень 2016 року: заборгованість по аліментам 102,56 грн. х пеня (1%) х 731 день = 749,71 грн. - сума неустойки (пені);

- квітень 2016 року - заборгованість по аліментам 1052,50 грн. х пеня (1%) х 726 днів = 7641,15 грн. - сума неустойки (пені);

- травень 2016 року - заборгованість по аліментам 1074,75 грн. х пеня (1%) х 696 днів =7480,26 грн. - сума неустойки (пені);

- червень 2016 року: заборгованість по аліментам 1150,75 грн. х пеня (1%) х 665 днів = 7652,48 грн. - сума неустойки (пені);

- липень 2016 року: заборгованість по аліментам 1161,25 грн. х пеня (1%) х 635 днів = 7373,93 грн. - сума неустойки (пені);

- серпень 2016 року: заборгованість по аліментам 1133,50 грн. х пеня (1%) х 604 дні = 6846,34 грн. - сума неустойки (пені);

- вересень 2016 року- заборгованість по аліментам 1185,50 грн. х пеня (1%) х 573 дні = 6792,91 грн. - сума неустойки (пені);

- жовтень 2016 року: заборгованість по аліментам 1158,75 грн. х пеня (1%) х 543 дні = 6292,01 грн. - сума неустойки (пені);

- листопад 2016 року: заборгованість по аліментам 1180,25 грн. х пеня (1%) х 512 днів = 6042,88 грн. - сума неустойки (пені);

- грудень 2016 року: заборгованість по аліментам 1374,75 грн. х пеня (1%) х 482 дні = 6626,29 грн. - сума неустойки (пені);

За 2017 рік:

- січень 2017 року: заборгованість по аліментам 1315,75 грн. х пеня (1%) х 451 день = 5934,03 грн. - сума неустойки (пені);

- лютий 2017 року: заборгованість по аліментам 1376,00 грн. х пеня (1%) х 420 днів = 5779,2 грн. - сума неустойки (пені);

- березень 2017 року: заборгованість по аліментам 1473,25 грн. х пеня (1%) х 392 дні = 5775,14 грн. - сума неустойки (пені);

- квітень 2017 року: заборгованість по аліментам 1462,00 грн. х пеня (1%) х 361 день = 5277,82 грн. - сума неустойки (пені);

- травень 2017 року: заборгованість по аліментам 1486,25 грн. х пеня (1%) х 331 день = 4919,48 грн. - сума неустойки (пені);

- червень 2017 року: заборгованість по аліментам 1617,00 грн. х пеня (1%) х 300 днів = 4851 грн. - сума неустойки (пені);

- липень 2017 року: заборгованість по аліментам 1612,25 грн. х пеня (1%) х 270 днів = 4353,07 грн. - сума неустойки (пені);

- серпень 2017 року: заборгованість по аліментам 856 грн. х пеня (1%) х 239 днів = 2045,84 грн. - сума неустойки (пені);

- вересень 2017 року: заборгованість по аліментам 965 грн. х пеня (1%) х 208 днів = 2007,2 грн. - сума неустойки (пені);

- жовтень 2017 року: заборгованість по аліментам 948 грн. х пеня (1%) х 178 днів = 1687,44 грн. - сума неустойки (пені);

- листопад 2017 року: заборгованість по аліментам відсутня;

- грудень 2017 року: заборгованість по аліментам 1161,75 грн. х пеня (1%) х 117 днів = 1359,24 грн. - сума неустойки (пені);

За 2018 рік:

- січень 2018 року: заборгованість по аліментам 1670,00 грн. х пеня (1%) х 86 днів = 1436,2 грн. - сума неустойки (пені);

- лютий 2018 року: заборгованість по аліментам відсутня;

- березень 2018 року: заборгованість по аліментам 798,75 грн. х пеня (1%) х 27 дні = 215,66 грн. - сума неустойки (пені)

Всього пеня за період з 28 березня 2016 року по 28 березня 2018 року складає 109138 грн. 60 коп.

ОСОБА_3 просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 28.03.2016 по 28.03.2018.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 28.03.2018 така заборгованість складає 26769,56 грн. (а. с. 164).

З урахування обмежень щодо стягнення пені, закріплених у ст. 196 СК України, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 100% суми заборгованості, тобто 26769,56 грн.

Що стосується стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, то апеляційний суд в цьому питанні виходить з наступного.

Відмовляючи у стягненні на користь позивача витрат на правову допомогу, суд критично поставився до акту про перелік та вартість наданих послуг за договором про надання правничої допомоги клієнту. З акту вбачається, що він складений 19 квітня 2018 року у м. Харкові про надання правничої допомогу ОСОБА_9 по справі № 641/2534/18, а з позовом ОСОБА_3 звернулась до суду лише через 5 днів, тобто 24 квітня 2018 року. Єдиний унікальний номер справи присвоюється судом лише в день надходження матеріалів позовної заяви, тобто 24 квітня 2018 року, а не раніше, як вбачається з акту. Посилаючись на те, що наданий суду акт не відповідає фактичній даті його складання, належним чином не завірений (без печатки адвоката), суд обґрунтовано визнав його неналежним та недопустимим доказом. Однак при цьому суд помилково вказав, що інших доказів підтверджуючих понесення судових витрат позивачем не надано.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 суду на підтвердження таких витрат було надано квитанцію №2 від 20.04.2018, якою позивачем на користь адвоката ОСОБА_10, з якою у позивача було укладено Договір про надання правової допомоги б/н від 19.04.2018 (а. с. 59), було сплачено 1000 грн. за складання позовної заяви, розрахунку пені, консультацію (а. с. 61).

Таким чином, вказані витрати в сумі 1000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України .

Отже, з огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було порушено норми матеріального та процесуального права, доводи скарги спростовують висновки суду, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, задовольняючи вказану вимогу, та збільшує суму пені, що підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2018 року в частині визначення розміру пені за прострочення виконання аліментних зобовязань скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28 березня 2016 року по 28 березня 2018 року в розмірі 26769 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят девять) гривень 56 коп.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) 1000 (одну тисячу) гривень понесених витрат на правову допомогу.

В частині стягнення судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2018.

Головуючий

ОСОБА_11

Судді -

ОСОБА_1.

ОСОБА_2.