КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/4146/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/20957/18

27 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві КедикТетяни Володимирівни на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Шереметьєвої Л.А., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Тетяни Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,-

в с т а н о в и в:

09 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Тетяни Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якій просила визнати неправомірними та скасувати рішення старшого державного виконавця Кедик Тетяни Володимирівни від 03 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати старшого державного виконавця Кедик Тетяну Володимирівну відкрити виконавче провадження із виконання виконавчого листа від 20 липня 2018 року щодо стягнення із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 завданої майнової шкоди внаслідок залиття квартири у розмірі 26 937,39 грн., витрат пов'язаних із залученням спеціаліста-оцінювача для оцінки розміру матеріального збитку, завданого залиттям квартири у розмірі 2 200,00 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн., а всього 32 137,39 грн.

На обґрунтування скарги зазначала, що 20 липня 2017 року Солом'янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист з примусового виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року у справі № 760/14282/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Комунальне підприємство «Батиївське» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

25 липня 2018 року заявником була подана заява про відкриття виконавчого провадження до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

08 серпня 2018 року заявником було отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 03 серпня 2018 року, відповідно до якого державний виконавець Кедик Тетяна Володимирівнв прийняла рішення про повернення виконавчого листа від 20 липня 2018 року без виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (у виконавчому листі відсутня дата народження боржника).

Вважала, що рішення державного виконавця Кедик Тетяни Володимирівни є неправомірним та необґрунтованим, оскільки відсутність у виконавчому документі дати народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, так як Закон України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця вживати усі можливі заходи для захисту інтересів стягувача. З огляду на зазначене, просила суд задовольнити її скаргу на дії державного виконавця.

УхвалоюСолом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року скаргу на дії державного виконавця задоволено.

Визнано неправомірним рішення старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Тетяни Володимирівни про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва.

Скасовано повідомлення старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Тетяни Володимирівни від 03 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 760/ 14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва стягувану без прийняття до виконання.

Зобов'язано старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Тетяни Володимирівни вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, старший державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик ТетянаВолодимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що виконавчий лист № 760/14282/15-ц від 20 липня 2018 року, пред'явлений до виконання до відділу не відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», а тому рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є законним.

Вказувала на те, що доводи ОСОБА_3 про те, що інформація про дату народження має бути отримана державним виконавцем є помилковими, оскільки виконавчі дії можуть вчинятися державним виконавцем виключно в рамках відкритого виконавчого провадження, тобто повноваження на отримання інформації від державних органів, підприємств, установ, організацій виникають у державного виконавця з моменту відкриття виконавчого провадження.

У виконавчому документі відсутня дата народження боржника, яка є обов'язковим реквізитом виконавчого документа, повноваження державного виконавця на отримання інформації у державних органів до відкриття виконавчого провадження законом не передбачені, а тому отримання інформації про осіб в даному випадку знаходиться поза межами повноважень державного виконавця. Таким чином, вважала, що дії державного виконавця вчинені у відповідності до вимог законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу державного виконавця залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Зазначає, що обгрунтовуючи доводи своєї апеляційної скарги, державний виконавець не враховує вимоги ст. 18 Закону України &qut-;Про виконавче провадження&qust; , яка зобов&qu2.;язує державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно , своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Стаття 11 Закону України &q?нц;Про виконавче провадження&q?ає; надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та часників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Проте, повертаючи виконавчий лист стягувачу, вказаних вимог Закону виконавець не врахував. На запити адвоката стягувача така інформація компетентними органами надана не була з посиланням на її конфіденційність. Отже, внаслідок таких дій виконавця рішення суду не виконується, права стягувача порушуються. Посилання державного виконавця на те, що для того, щоб вказати у виконавчому листі дату народження боржника, стягувач може звернутися до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі. Проте, такі доводи апелянта не грунтуються на вимогах ст. 432 ЦПК України, так як відсутність у виконавчому листі інформації про дату народження боржника не є помилкою у виконавчому листі, яка може бути виправлена.

В судовому засіданні головний державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Тетяна Володимирівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін

Заінтересовані особи (боржники) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засіданняне з&qu12;явилися, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

25 липня 2018 року заявник звернулася до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

03 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик ТетяноюВолодимирівною було складено повідомлення, за яким виконавчий документ був повернутий заявнику без виконання відповідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у виконавчому документі дати народження боржника.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання є незаконними.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду ґрунтується на досліджених судом доказах та вимогах матеріального і процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Повертаючи виконавчий документ без прийняття до виконання стягувачу, державний виконавець Кедик Тетяна Володимирівна послалася на те, що виконавчий лист № 760/14282/15-ц від 20 липня 2018 року, пред'явлений до виконання до відділу не відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», так як у ньому не зазначено дату народження боржника.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке рішення державного виконавця є неправомірним, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі дату народження боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 26 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим , відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, колегія суддів вважає, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, зокрема і дати народження боржника, не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно відповіді Солом&q?є,;янської районної в м. Києві державної адміністрації від 29 серпня 2018 року № 108-108/С-1678-3657 щодо надання інформації про ОСОБА_5 та ОСОБА_6, представнику ОСОБА_3 у наданні такої інформації було відмовлено у зв'язку з відсутністю правових підстав для надання запитуваної інформації, так як вона є конфіденційною

Також, згідно відповіді Головного управління ДФС у м. Києві від 29.08.2018 року № 44677/С/26.18.08.02.22 та Пенсійного фонду України від 29 серпня 2018 року № 28634/С-11 у наданні інформації щодо ідентифікаційного номера боржника та дати народження боржника відмовлено, оскільки така інформація є конфіденційною.

З огляду на вищезазначене, стягувач не має можливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий лист № 760/14282/15-ц від 20 липня 2018 року, пред'явлений на виконання до відділу не відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», а тому рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є законним, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що державний виконавець зобов'язаний з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчі дії можуть вчинятися державним виконавцем виключно в рамках відкритого виконавчого провадження, тобто повноваження на отримання інформації від державних органів, підприємств, установ, організацій виникають у державного виконавця з моменту відкриття виконавчого провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі твердження не ґрунтуються на нормах Закону України «Про виконавче провадження».

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві КедикТетяни Володимирівни відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик Тетяни Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня2018 року.

Головуючий: Судді: