Справа№592/5288/18
Провадження №2/592/2060/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Косолап М.М.,

за участю секретаря - Павлович Ю.С.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

11.05.2018 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з вказаним позовом і просить: позбавити ОСОБА_2 (далі - відповідач) батьківських прав на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі у період з 08.08.2003 р. по 26.04.2012 р. ОСОБА_2 є батьком їх спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2012 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З 14.02.2015 р. змінила прізвище після укладення шлюбу. Відповідач ухиляється від виховання та утримання сина - повністю склав із себе ці обов'язки. Батько бачив сина останній раз у 2011 році, коли вони перебували у шлюбі. З того часу окремо проживав від них, не цікавиться життям сина і не бажає його бачити, не сплачує аліменти. Зазначені обставини вважає підтверджують ухилення батька від виконання батьківських обов'язків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і просила задовольнити. Суду пояснила, що з 2011 році не проживає з відповідачем, пішли від нього з сином. Відповідач не піклується про сина, жодного разу з 2011 року не виявив бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у вихованні, стягнуті аліменти не сплачує. ОСОБА_4 спілкується з матір'ю відповідача, яка возила його на відпочинок на море.

У судовому засіданні у режимі відеоконференції з Державною установою «Сумський слідчий ізолятор» відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Копія позову відповідачу вручена 05.09.2018 р (а.с. 34), відзив не надано. Суду пояснив, що з квітня 2017 року перебуває у Слідчому ізоляторі, тому не спілкується з сином. Позов не визнає, оскільки позивач знаючи про його проблеми з кримінальним провадженням подала позов, попередньо не обговоривши з ним. Позивач не давала йому бачитися з сином. З 2010 року перестав проживати з позивачем і з того часу сина не бачив. Його батьки та родичі спілкуються з сином, він відкрив рахунок у банку, куди перераховує кошти для сина до 18 - річчя. Заперечує проти позбавлення батьківських справ, бо не бажає щоб у сина було інше прізвище, оскільки він є його спадкоємцем. Зазначав, що докази ним можуть бути надані лише після вирішення кримінального провадження щодо нього.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради Прилипко В.В. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою суду від 25.05.2018 р. відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду від 05.09.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Заслухавши вступне слово позивача, відповідача, свідка, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Мозгова) та відповідач ОСОБА_2 з 08.08.2003 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 26.04.2012 р. (а.с. 8, 10, 11).

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 26.04.2012 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість з 31.01.2012 р. по квітень 2018 р. у розмірі 37516 грн., що підтверджується довідкою Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми (а.с. 12 - 14).

Син сторін - ОСОБА_3 навчається у 8 класі Приватного загальноосвітнього навчального закладу Сумська приватна гімназія «Просперітас». Його батько не бере участі у вихованні сина, не підтримує зв'язок зі школою, не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не відвідує батьківські збори, психологічні семінари, тренінги для батьків (а.с. 15, 54).

Зазначені обставини відповідачем не спростовуються.

Служба у справах дітей Сумської міської ради надала Висновок про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 № 1751/27.1-26 від 12.10.2018 р., згідно якого служба у справах дітей вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Висновок мотивовано тим, що 10.10.2018 р. проведено обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_3. Під час проведення обстеження з дитиною велася бесіда у ході якої ОСОБА_3 розповів, що останні спогади про батька з дитячого садка. До школи батько жодного разу не приходив, не відвідував його вдома, не телефонував, не вітав з днями народження, не дарував і не надсилав подарунків, не намагався спілкуватися. Хлопець не пам'ятає як виглядає батько. Кожного літа дитина відвідує бабусю та дідуся по лінії батька,але батька там не бачив. Подарунків від батька родичі не передавали. Свого вітчима ОСОБА_3 називає татом і має з ним дружні стосунки (а.с. 50 - 51).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що є хрещеним батьком ОСОБА_3. Останній раз бачив відповідача приблизно у 2011 - 2012 році, коли ще сторони перебували у шлюбі і ОСОБА_2 у будинок привів іншу жінку. З ОСОБА_3 спілкується не рідше одного разу на тиждень, забирає його разом зі своїм сином зі школи, разом ходять у кіно, брали його з собою на відпочинок до Діснейленду у Франції, на острів Кріт. ОСОБА_2 сином не цікавиться, не спілкується з ним, не займається його вихованням, утриманням. Чоловіка позивача ОСОБА_4 називає батьком і у них добрі стосунки.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судовим розглядом встановлено, що з 2011 року відповідач ОСОБА_2 не спілкується зі своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не знає навчальний заклад у якому навчається син, йому не відомі інтереси та захоплення сина, не вітає дитину із святами, стягнуті рішенням суду аліменти на утримання сина не сплачує. Крім того син не пам'ятає батька і батьком називає свого вітчима, з яким має дружні стосунки.

Встановлені факти у сукупності свідчать про ухилення ОСОБА_2 від виховання сина ОСОБА_3 та свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про не спілкування з сином та не виконання батьківських обов'язків через перебування у слідчому ізоляторі на увагу не заслуговують, оскільки останній там перебуває з квітня 2017 року, а суду безпосередньо підтвердив, що спілкувався з сином у період шлюбу з позивачем, який розірвано у 2012 році.

З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що до відповідача слід застосувати крайній захід впливу - позбавити батьківських прав щодо неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) батьківських прав щодо сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.10.2018 року.

Суддя М.М. Косолап