Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2018 Справа №607/15343/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Осів І.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з продовженням навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 01 серпня 2018 року і до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від даного шлюбу у них є дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка навчається на 2 курсі Тернопільського національного технічного університету на факультеті прикладних інформаційних технологій та електроінженерії, на денній платній формі навчання. Річна вартість навчання складає близько 12000 гривень, загальна вартість освітньої послуги становить 41534 гривні, однак щороку вартість навчання збільшується. Окрім того, дочка несе інші витрати на навчання, зокрема проживає в гуртожитку, за який щомісяця платить 520 гривень, купляє підручники, тощо. Позивачка разом з дочкою перебувають у скрутному матеріальному становищі, оскільки є внутрішньо переміщеними особами із м. Донецька, в якому зареєстровано їх місце проживання, де вони були забезпечені житлом та роботою. Розмір державної виплати для малозабезпечених сімей, який отримала позивачка за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить 2 752,84 гривні. Відповідач є працездатною особою ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в м. Донецьку та забезпечує себе, однак його доходи не є офіційними. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 08 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12 вересня 2018 року.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та дату був належним чином повідомлений у відповідності до вимог п. 19 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20 лютого 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 029558, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області від 18 січня 2006 року, про що зроблено актовий запис за №78.

Від даного шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 120043, виданим Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька від 16 лютого 1999 року, про що зроблено актовий запис за №74.

Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 05 березня 2008 року, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину її віку.

05 лютого 2017 року ОСОБА_4 виповнилось 18 років.

Згідно довідки Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_5 № 2073 від 05 липня 2018 року встановлено, що ОСОБА_4 навчається на другому курсі денної форми навчання факультету прикладних інформаційних технологій та електроінженерії, та закінчує навчання в червні 2020 року.

Як вбачається з Угоди про зміну істотних умов договору від 01 вересня 2017 року, загальна вартість освітньої послуги, яку надає Тернопільський національний технічний університет імені ОСОБА_5 для ОСОБА_4, становить 41 534 гривні.

З Наказу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_5 № 4/21-80 від 27 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 поселена в гуртожиток № 2 університету. Наказом № 4/21-3 від 12 січня 2018 року ОСОБА_4 продовжено термін проживання у даному гуртожитку.

З Додатку № 2 вбачається, що вартість проживання в гуртожитку № 2 Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_5 в період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року становить 520 гривень за місяць.

З довідки № 2698 від 08 червня 2018 року, виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради встановлено, що ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на обліку в Управлінні соціальної політики і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям. Розмір виплаченої допомоги за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить 2752,84 гривні.

ОСОБА_3 у добровільному порядку не виконує свого обовязку щодо надання матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_6, у зв'язку з продовженням нею навчання, хоча може таку допомогу надавати.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка ОСОБА_6 продовжує навчання на денній, бюджетній формі навчання, самостійнозаробляти на життя не має можливості, стипендії не отримує, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоровя та наявність на його утриманні інших осіб відсутні, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу останній та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_6 слід визначити у розмірі 1500 грн., оскільки саме такий розмір аліментів буде відповідати потребам дитини та фінансовим можливостям батька.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, його вік, можливість матеріального утримання дочки матірю, та те, що донька навчається на денні формі навчання та самостійно заробляти не має можливості.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судове засідання не зявився та не представив будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

Щодо часу з якого необхідно стягувати аліменти, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, однак не одержала їх у звязку з його ухиленням від їх сплати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернулась до суду із позовом 07 серпня 2018 року (день подачі позову до суду) та до цього часу будь-яких дій щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки ОСОБА_6 не вживала.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_7 ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання м. Донецьк, вул. Криворізька, 5/3, фактичне місце проживання м. Тернопіль, вул. Макаренка, 8/70, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (м. Донецьк, вул. Острозького, 37/113) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягувати із 07 серпня 2018 року і до закінчення нею навчання, але не довше як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Копію заочного рішення вручити або направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_7