Справа № 500/2063/18
Провадження № 2/500/2025/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря - Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
В квітні 2018 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні їх сина ОСОБА_1 та стягнути з відповідачів на користь опікуна або державного закладу, в якому буде перебувати дитина, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2, який є батьком дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, яка є матір'ю, ухиляються від виховання та утримання свого сина, не цікавляться його здоров'ям, морально та матеріально не підтримують дитину. Мати дитини - відповідачка ОСОБА_3 рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2013 року, справа №500/1588/13-ц була позбавлена батьківських прав на старшу дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дівчина виховувалась в сім'ї бабусі ОСОБА_5 в м.Ізмаїлі Одеської області. Малолітній ОСОБА_1 з 2012 року проживає разом із дідом ОСОБА_6 та бабою ОСОБА_7 в АДРЕСА_1. Батьки дитини деякий час проживали в с.Першотравневе не реєструючи шлюбних відносин. Внаслідок виникнення сварок в родині, ОСОБА_3 залишила новонародженого сина на батьків ОСОБА_2 та виїхала з села. ОСОБА_2 в жовтні 2012 року виїхав з села на заробітки. ОСОБА_6 разом із дружиною ОСОБА_7 повністю утримують онука, займаються його вихованням та лікуванням. Розглянувши заяву ОСОБА_6 щодо доцільності позбавлення батьківських прав батьків його онука ОСОБА_1 та надані ним документи, орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.03.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Згідно довідки Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №150 від 05.02.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, але не проживає за даною адресою (а.с.12).
З довідки Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №153 від 05.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, сім'я складається з чоловіка ОСОБА_6 та онука ОСОБА_1 (а.с.13).
Відповідно до характеристики Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №151 від 05.02.2018 року на ОСОБА_2 у нього в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 народився син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. З невідомих причин батьки дитину покинули і з жовтня 2012 року онук ОСОБА_1 проживає в родині дідуся та бабусі. Всі витрати на виховання онука дід і баба взяли на себе. Ні невістка, ні син жодної участі в вихованні сина не приймають. Зі слів батьків їх син не з'являвся вдома з листопада 2016 року. Повністю ігнорує батьківські обов'язки. Місце проживання та місце роботи гр.ОСОБА_2 невідомі (а.с.14).
Як вбачається з характеристики Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №152 від 05.02.2018 року на родину ОСОБА_2 Головою сім'ї є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. Соціальне положення - пенсіонер за віком. Трудолюбивий, відповідальний, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Дружина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 - пенсіонер за віком. Трудолюбива, порядна та вихована, виховала з чоловіком трьох дітей. Але за трагічних умов в 2011 році молодший син загинув. Донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає окремо. Син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, проживає окремо, але де саме батьки не знають. ІНФОРМАЦІЯ_16 року з ОСОБА_3 народився син ОСОБА_1, але з невідомих причин батьки дитину покинули і з жовтня 2012 року онук ОСОБА_1 проживає в родині дідуся та бабусі. Невістку ОСОБА_3 з жовтня 2012 року по теперішній час не бачили і не знають де вона знаходиться. Всі витрати на виховання онука діді і баба взяли на себе. Ні невістка, ні син жодної участі в вихованні сина не приймають, не з'являються, не цікавляться, не відвідують. Родина ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони, має гарні відносини з друзями, сусідами, односельцями (а.с.15).
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї 05.02.2018 року, малолітня дитина проживає в родині дідуся і бабусі з жовтня 2012 року. ОСОБА_6 пенсіонер, ОСОБА_7 пенсіонерка. Стосунки в родині доброзичливі. Продукти харчування, запаси палива, всі предмети першої необхідності є в наявності. Малолітня дитина відвідує ДНЗ, вільний час проводить з бабусею і дідусем (а.с.16).
Відповідно до довідки від 06.02.2018 року №271 (а.с.17) та довідки-характеристики від 06.02.201в року №272 (а.с.18) Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована в АДРЕСА_3, але не проживає за вказаною адресою. За час проживання в селі скарг або заяв на ОСОБА_3 від сусідів та мешканців села не надходило, на засідання адмінкомісії не розбиралася, на бесіду до сільського голови не викликалася.
В характеристиці на вихованця ЗДО «Гвоздичка» Першотравневої сільської ради ОСОБА_1, 2012 року народження, вказано, що батьки дитини у вихованні сина участі не приймають. З народження ОСОБА_1 батьків ніхто не бачив. Хлопчика ростять і виховують дідусь ОСОБА_6 та бабуся ОСОБА_7 (а.с.19).
За даними довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Першотравневе №82 від 07.02.2018 року, батьки дитини в установу жодного разу не звертались, догляд за малолітнім не здійснювали. На огляд до амбулаторії дитину приводили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.20).
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2013 року, справа №500/1588/13-ц, мати дитини ОСОБА_3 була позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самоусунулися від виховання малолітнього сина, орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації вирішив вважати за доцільне позбавлення батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.4-5).

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2), жорстоко поводяться з дитиною (п.3).

В пунктах 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, судам роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Частинами 4,5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що поданий Органом опіки та піклування висновок щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав є достатньо обґрунтованим.

Позивачем було надано суду переконливі докази того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Враховуючи, що відповідачі не виконують обов'язки по вихованню та утриманню дитини, не цікавляться її здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, суд вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні їх сина ОСОБА_1

Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122, 125 цього Кодексу.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до п.15 ч.3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров?я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене вище та наведені обставини, суд вважає за можливе покласти на відповідачів такий обов'язок як сплата аліментів.

Виходячи з принципу балансу інтересів, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, та відповідачка ОСОБА_3 повинна сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, а тому позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, та суд вважає за можливе стягувати з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_17 року, та з відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 11.04.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_17 року.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи, що відповідачі не виконують обов'язки по вихованню та утриманню дитини, не цікавляться її здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, суд вважає за необхідне позов органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації в інтересах дитини ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, просп. Суворова, 62, Код ) в інтересах дитини ОСОБА_1, до ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 05 січня 2005 року, індивідуальний ідентифікаційний номер - «НОМЕР_1», ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 14 червня 2000 року, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 05 січня 2005 року, індивідуальний ідентифікаційний номер - «НОМЕР_1», та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_14, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 14 червня 2000 року, у відношенні їх малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 05 січня 2005 року, індивідуальний ідентифікаційний номер - «НОМЕР_1», на користь опікуна або державного закладу, в якому буде перебувати дитина, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 11 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_18 року.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_14, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 14 червня 2000 року, на користь опікуна або державного закладу, в якому буде перебувати дитина, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 11 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_18 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.П.Пащенко