Єдиний унікальний номер 235/3421/18
Номер провадження 22-ц/804/563/18

У Х В А Л А
27 грудня 2018 року м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Санікової О.С., Соломахи Л.І.,
за участю секретаря Самойленко Г.В.,
представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2018 року в справі номер 235/3421/18 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди та компенсації витрат,
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди та компенсації витрат задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 заборгованість із заробітної плати в розмірі 24732,88 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 заборгованість з компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 2448,55 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 67317,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ПАТ «Українська залізниця» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

31 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2018 року в справі номер 235/3421/18 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди та компенсації витрат (а.с. 94-95).

15 листопада 2018 року зазначену вище справу призначено до розгляду на 22 листопада 2018 року (а.с. 106-107).

22 листопада 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 12 грудня 2018 року.

12 грудня 2018 року розгляд справи відкладено на 27 грудня 2018 року та зобовязано ПАТ «Українська залізниця» надати для огляду у судовому засіданні оригінали певних документів.

Представник ПАТ «Українська залізниця» в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримав, надав для огляду оригінали документів, що витребувані, та не заперечував проти зупинення провадження у справі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 139).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає зупиненню з наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено, що апеляційному суду необхідно вирішити питання про правильне застосування судом першої інстанції норм ст. 94 КЗпП України відповідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та зробити висновок чи має працівник право на заробітну плату у разі неможливості виконання ним трудових обов'язків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції, а якщо так, то на підставі яких норм права.

Згідно ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 року у справі номер 582/1001/15-ц (провадження № 61-4439св 18) колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду - постанові Верховного Суду від 19 квітня 2018 року у справі номер 826/584/16, згідно якої у разі невиконання працівником трудових обовязки не з вини останнього, не оформлення підприємством у встановленому порядку простою чи відпустки без збереження заробітної плати працівнику підлягає виплаті заробітна плата в повному обсязі. Враховуючи численні випадки припинення діяльності підприємств (в тому числі державних установ) на території проведення антитерористичної операції (операції обєднаних сил), правове врегулювання характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, містить виключну правову проблему та необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики як в порядку цивільного, так і адміністративного судочинства, у звязку з чим колегія суддів дійшла висновку передати на розгляд до ОСОБА_4 Верховного Суду справу номер 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Верховному Суду необхідно вирішити, зокрема, питання про правильне застосування норм статей 34, 113 КЗпП України, статей 1 та 12 Закону України «Про оплату праці», статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки», зокрема, шляхом розяснення:

1. Чи вважається простоєм не з вини працівника неможливість виконання ним трудових обовязків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції обєднаних сил), який оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу);

2. Чи вважається припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції обєднаних сил) простоєм, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, коли за працівником зберігається середній заробіток.

3. Чи допускається оформлення підприємством працівнику відпустки без збереження оплати праці на період припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції обєднаних сил) без відповідної заяви працівника про це та без обмеження такої відпустки конкретним строком.

Ухвалою ОСОБА_4 Верховного Суду від 13 липня 2018 року у справі номер 582/1001/15-ц (провадження №14-286цс18) справа за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року прийнята до розгляду.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 частини 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 частини 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що у цивільній справі номер 235/3421/18, яка перебуває в провадженні Донецького апеляційного суду, правовідносини, що виникли між сторонами щодо оплати є подібними з правовідносинами у справі номер 582/1001/15-ц, яка переглядається у касаційному порядку ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі номер 235/3421/18.

За таких обставин, провадження у справі номер 235/3421/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2018 року має бути зупинено.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі номер 235/3421/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2018 року в справі номер 235/3421/18 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди та компенсації витрат до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду справи номер 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 28 грудня 2018 року.

Суддя: