Справа № 2-2220/2010
№ провадження 2-р/495/7/18
Ухвала

про відмову в задоволенні заяви

12 жовтня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Бучка І.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області заяву представника позивача ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2010 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ухваленому по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, в задоволенні позовних вимог відмолено повністю.

Представник позивача по цивільній справі ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розяснення ухвали суду від 02.05.2018 року.

Учасники справи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися належним чином, однак причини неявки суду не сповістили.

Суд розглядає заяву про розяснення ухвали суду без учасників справи, що не суперечить ч.3 ст. 271 ЦПК України, відповідно до якої, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, подану представником позивача заяву про розяснення ухвали суду, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 26 серпня 2010 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ухваленому по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, в задоволенні позовних вимог відмолено повністю. /а.с. 55-56/

19 квітня 2018 року представник позивача звернулася до суду із заявою про виправлення описки в рішенні суду від 26.08.2010 року, в задоволенні якої ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.05.2018 року було відмолено. /а.с. 74-75/

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду представником позивача було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.08.2018 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.05.2018 року, повернуто апелянту. /а.с. 87-88/

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просить розяснити ухвалу суду від 02.05.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз'яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 р. зазначено, що відповідно до ст.221ЦПК України (2001р.) слідує, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз'яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз'яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз'яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст.124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Як вбачається зі змісту заяви представника позивача про розяснення ухвали суду, в ній взагалі не зазначено, що саме є незрозумілим чи не ясним для позивача, які на його думку в ухвалі суду є неточності чи розбіжності, що в свою чергу позбавляє суд повно та всебічно розглянути вказану заяву про розяснення ухвали суду.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає в задоволенні заяви представника позивача про розяснення ухвали суду від 02.05.2018 року, відмовити як в необґрунтованій та такій, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 260, 271, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про розяснення ухвали суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: