Справа № 405/295/18
Номер провадження 2/404/2043/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б. при секретарі - Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.ІД, ) до ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 12 747,36 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що 19.01.2012 відповідач звернувся до КБ «ПриватАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв'язку з чим підписав заяву б/н про отримання кредиту в розмір 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач станом на 30.11.2017 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 12 747,36 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 200 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом -5814,15 грн., заборгованість за пенею та комісією -5650 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова)- 583,21 грн. Просить стягнути суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.

Відповідач подав відзив на позов, в якому вимоги не визнала. Зазначила, що при сплаті комунальних платежів через ПАТ КБ «ПриватБанк» працівник банку наполегливо запропонував отримати кредитну кратку для здійснення зазначених операцій. В зв'язку з цим нею була отримана картка без встановлення кредитного ліміту, оскільки не мала в ньому потреби, що відображено у анкеті-заяві. Поклала на картку власні 100 грн. та ніколи не користувалась нею. З виписки по особовому рахунку вбачається, що власні кошти клієнта були списані з рахунку на службову операцію «погашення штрафу по позовам до суду», що і стало підставою для нарахування штрафних санкцій. Вважає такі дії банку незаконними. Крім того, банк звернувся до суду після закінчення строку позовної давності, який просить застосувати до вимог та відмовити у позові.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду відповідь на відзив, зазначив, що відповідачем було підписано анкету-заяву про надання банківських послуг, позивачу надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ОСОБА_1 підтвердила свою згоду зі всіма умовами договору, в свою чергу банк надав кредит у розмірі 3000 грн. У відповідача виникла заборгованість за рахунком, тому банком правомірно здійснено договірне списання коштів в рахунок погашення заборгованості за іншими

договорами. На рахунок позовної давності позивач зазначає, що згідно з довідкою про видачу кредитних карт, виданих за договором б/н від 19.01.2012 року, картка № 827069 надана відповідачу зі строком дії до останнього дня 12.2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 10.01.2018 року до спливу строку позовної давності, тому обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надала суду відзив на позов та заперечення, зазначила, що не визнає вимоги позивача, вважає їх безпідставними.

Судом встановлено, що в 19.01.2012 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке.

В анкеті - заяві не зазначено, вид платіжної картки яка видається, розмір кредитного ліміту, номер та строк дії кредитної картки.

Пояснення відповідача щодо отримання картки тільки з метою здійснення в той момент комунальних платежів та не бажання отримання кредитного ліміту узгоджуються з матеріалами справи та даними, внесеними у анкету - заяву.

Строк дії картки анкетою-заявою та Умовами не визначний. Довідка, надана позивачем щодо строку дії картки до останнього дня 12.2015 не є належним доказом, оскільки довідка підписана неналежною особою.

Позивач надав розрахунок заборгованості, згідно якого, станом на 30.11.2017 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 12747 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 200 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом -5814,15 грн., заборгованість за пенею та комісією -5650 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова)- 583,21 грн.

Відповідач зазначає, що після отримання картки поклала на її рахунок власні 100 грн. Надалі, жодного разу карткою не користувалась.

Такі твердження відповідача підтверджуються наданою онлайн випискою по картці 5211 5373 0682 7069.

З виписки вбачається, що сума кредитного ліміту дорівнює нулю грн. станом на 19.01.2012, в подальшому кредитний ліміт також не встановлений. Крім того, 31.01.2012 був здійснений переказ особистих коштів в розмірі 30 грн., а потім 16.02.2012 у терміналі самообслуговування здійснено поповнення картки на 100 грн. Зазначені кошти списані банком самостійно 28.02.2012 службовою операцією по погашенню штрафу за позовами до суду з картки 5211 5373 0682 7069 на картку 6736, а з 29.02.2012 вже нарахована заборгованість з позначенням, що поточний щомісячний платіж не внесений або внесений не в повному об'ємі.

Зазначене вище вбачається із з розрахунку заборгованості, наданої банком.

Позивачем у відповідь на відзив надані заява ОСОБА_1 про відкриття рахунку та надання карти Уіга ЕУЄПІ Сгесііі з сумою кредитного ліміту 2800 грн, датована 02.02.2006 та картою 582501 та виписки по рахунках ОСОБА_1 за картами 4405******** 2501, 9992 **** **** 7003, 8800**** **** 6736, на яку 29.02.2012 перераховані кошти в розмірі 100 грн. за погашення штрафу за прострочку більше 30 днів.

Предметом розгляду даної справи є заборгованість по кредитній картці, виданої 19.01.2012. Матеріалами справи підтверджено, що банк кредитного ліміту відповідачу не надав, самостійно списав власні кошти клієнта на погашення штрафів за позовами, керуючись п. 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг, після чого почав нараховувати заборгованість за кредитом, яка станом на 30.11.2017 становить 200 грн., на яку нараховані заборгованість по відсоткам за користування кредитом -5814,15 грн., заборгованість за пенею та комісією -5650 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова)- 583,21 грн.

Пунктом 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми належної сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів, списання грошових коштів з рахунків клієнта, в разі настання строків платежів по іншим договорам клієнта в розмірах, визначених цими договорами.

Доказів того, що відповідач проінформована про самостійне списання банком коштів та нарахування їй заборгованості позивачем не надано.

Позивач просить застосувати строки позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до Правової позиції Верховного суду України у справі № 6-116цс13 (№ в ЄДРСРУ 35667396) початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу (Постанова ВСУ від 30.09.2015 року по справі № 6-154цс15 (№ в ЄДРСРУ 51998200).

Згідно з правовою позицією Верховного суду України від 09.11.2016 у справі № 6-1457цс16 перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

В матеріалах справи відсутні дані, про те, що відповідач вчиняла дії, які б свідчили про визнання нею боргу, або ж про обізнаність в його існуванні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, в зв'язку зі спливом строків давності звернення до суду.

На підставі ст.ст. 261 ЦК України, керуючись статтями ст. 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»(01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.ІД, ) до ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, вул. Героїв України, 30, к. 1 кв. 22, м. Кропивницький) про стягнення заборгованості- відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення складено 17.09.2018.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда