№ 637/355/18
№ 2-о/637/72/18
РІШЕННЯ
26 грудня 2018 року с.м.т.Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Островської Н.І.,
за участю секретаря Бутрик Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 про встановлення факту народження фізичної особи ,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як підставу заяви зазначено, що проживає у с.м.т. АДРЕСА_1. У липні 2017 року вона знаходилася у м. Севастополь Автономної Республіки Крим у своїх батьків, де 27.07.2017 року народила дитину, ОСОБА_3, про що відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів громадянського стану м. Севастополя Російської Федерації видано свідоцтво про народження серії І-КМ № 553915 від 03.08.2017 року. Вказує, що після переїзду до с.м.т. Шевченкове вона звернулася до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з метою зареєструвати у встановленому законом порядку народження дитини, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації народження, оскільки подала документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не виконують свої повноваження. Встановлення факту народження дитини необхідно їй для державної реєстрації народження фізичної особи та отримання свідоцтва про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній Україні території. Заявник просить встановити факт народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна, матірю якої зазначити: ОСОБА_1, громадянка України.
В призначені судові засідання на 20.12.2018 р. та 21.12.2018 року заявник та заінтересована особа не з"явились, належним чином не були повідомлені про ден,. час та місце розгляду справи.
У судове засідання 26.12.2018 року заявник ОСОБА_1 також не зявилася, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів, заявлену вимогу підтримує і наполягає на її задоволенні.
Представник заінтересованої особи Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.
Перевіривши матеріали справи, зясувавши позиції заявника, заінтересованих осіб, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до паспорту серії АР № 360772 від 09.04.2004 року заявник є громадянкою України, з 08.06.2018 року зареєстрована за адресою: Україна, Харківська область, Шевченківський район, с.м.т. Шевченкове, АДРЕСА_2 (а.с. 26).
Згідно карці фізичної особи платника податків від 22.04.2004 року ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (а.с. 27).
16.01.2018 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2, про що Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області видане свідоцтво серії І-ВЛ № 340079 від 16.01.2018 року, актовий запис № 01, (а.с. 28).
Відповідно до посвідчення № 009622 від 30.08.2012 року, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області ОСОБА_1 є матірю 6-ти дітей, в тому числі і наймолодшої дитини ОСОБА_3 (а.с. 31).
Згідно обмінній картці пологового будинку № 1 м. Севастополя ОСОБА_1 27.07.2017 року об 11.10 год. народила дитину (а.с. 32).
З медичної документації ГБУЗ «Міська лікарня № 5» м. Севастополя та виписок з медичної картки вбачається, що ОСОБА_1 була вагітною та проходила УЗД (а.с. 33-37).
Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КМ № 553915 від 03.08.2017 року ОСОБА_3 народилася 27.07.2017 року у м. Севастополь, про що складено актовий запис № 993, виданий відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів громадянського стану м. Севастополя Російської Федерації, матірю дитини зазначена ОСОБА_1, відомості про батька відсутні (а.с. 39).
Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року зпа № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».
Заявник звернулася до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про реєстрацію народження дитини, проте отримала однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником предявлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 38).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Частиною 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» громадянам України ґарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.
З наведеної правової норми слідує, що свідоцтво про народження дитини, видане відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів громадянського стану м. Севастополя Російської Федерації на імя ОСОБА_3 є недійсним і не створює правових наслідків.
На підставі викладеного, суд приходить висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження фізичної особи, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику зареєструвати народження дитини та отримати свідоцтво про народження, видане державним органом України.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 1, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року за № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», суд,-

у х в а л и в :
Заяву задовольнити.
Встановити факт народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна.
Матірю дитини вказати в актовому записі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України.
Копію рішення суду направити до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Копію рішення направити заявнику та заінтересованим особам.

Суддя

ОСОБА_4