Справа № 204/7114/18
Провадження № 2/204/1891/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 жовтня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №662 розірвати, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Крім того, з метою реалізації обовязку відповідача стосовно утримання сина, позивач вважає необхідним стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначивши про стягнення аліментів в тій частині, яка передбачена за законом на одну дитину.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 29 жовтня 2010 року (арк.с.7), від якого у сторін народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.8).

Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, та з урахуванням того, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, вимоги позивача, в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2011 року у сторін народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02 березня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.8).

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ч.1-4 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 статті 182 СК України встановлює обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.182 СК України, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, що останній є працездатною особою, а тому, з останнього, слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи, що позивачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження необхідності стягнення на користь позивача з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у сумі 704 грн. 80 коп., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263-265 ЦПК України, ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113, 141, 180-184 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29 жовтня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №662 розірвати.

Надалі іменуватися сторонам прізвищами «Сагайдак» та «Сагайдак».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - аліменти на утримання його малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2018 року і до його повноліття, в особі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар