АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 662/1230/16-ц Головуючий в І інстанції Тимченко О.В.
Номер провадження №22-ц/791/658/2018 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Полікарпової О.М.
суддів:Ігнатенко П.Я.
Майданіка В.В.
секретарПрушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Тимченко О.В. від 26 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності на частку в спадщині та виділення її в натурі,

В С Т А Н О В И В

В серпні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Цю частку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_8, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом. Також по 1/6 частини після смерті матері успадкували її батько та брат. В натурі вона цю частку не виділяла.

1/2 частина вказаного будинку за законом належала її батьку ОСОБА_9. Після прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 батькові стало належати 4/6 (або 2/3) будинку. Після смерті батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, його частку будинку в розмірі 4/6 частини успадкували в рівних частинах по 2/6 її брат ОСОБА_10 та дружина батька ОСОБА_11. Таким чином частка брата в будинку збільшилася до 3/6 (або ?) частини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її брат ОСОБА_10, який також є чоловіком відповідачки, помер. Після його смерті відкрилася спадщина на ? (3/6) частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після його смерті є відповідачка ОСОБА_6, та його дочка ОСОБА_12. ОСОБА_12 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_7

ОСОБА_7 замовила та виготовила технічний паспорт на садибний житловий будинок, однак державний нотаріус постановою від 14.07.2016 року №483 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності оригіналу свідоцтва про право власності на весь житловий будинок. Відповідачка документів на право власності на зазначений будинок нотаріусу не надає. Оскільки добровільно поділити спадщину вони не можуть, ОСОБА_7 звернулася до суду та просила визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, 3/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_2, а також виділити їй в натурі 5/12 часток вказаного житлового будинку (3/12+1/6) з господарськими будівлями і спорудами.

Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 08 червня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про збільшення частки у спадщині, залишено без розгляду (а.с.209).

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Розподілено житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2, визнано право власності в наступному порядку:

ОСОБА_7 виділено в приватну власність 5/12 частини в житловому будинку надвірних будівель та споруд - 17,2 кв.м (72,0х5/12), в тому числі житлова - 14,98 кв. м (41,2х5/12). За інвентаризаційною вартістю: з часткою 5/12 - 44880,00 грн. (107712,0х5/12). За ринковою вартістю: з часткою 5/12 - 61454,00 грн. (147490,0х5/12).

Виділено літ. А житловий будинок в тому числі: а1 веранда (1-1 коридор площею 5,1 кв. м), а тамбур (в 1-2 коридорі, площею 9,3 кв.м. виділено приміщення площею 4,7 кв. м., 1-4 житлова, площею 14,8 кв. м., 1-5 їдальня площею 7,9 кв. м., разом 32,5 кв. м., а також споруди №1 хвіртка, №2 ворота, №3 огорожа, №6 каналізаційна яма, всього вартістю 46046,00 грн., що складає 43/100 реальної частки від усього домоволодіння, що на 1/100 більше ніж ідеально їй належить.

ОСОБА_6 виділено в приватну власність 7/12 частини в житловому будинку надвірних будівель та споруд - 42,0 кв. м (72,0х7/12), в тому числі житлова - 24,0 кв. м (41,2х7/12). За інвентаризаційною вартістю: з часткою 7/12 - 62832,00 грн. (107712,0х7/12). За ринковою вартістю: з часткою 7/12 - 86036,00 грн. (147490,0х7/12).

Виділено літ. А житловий будинок в тому числі: а тамбур (в 1-2 коридорі, площею 9,3 кв.м., виділено приміщення площею 4,64 кв. м., 1-3 житлова, площею 16,8 кв.м., 1-6 кухня площею 5,4 кв. м., 1-7 житлова, площею 9,6 кв. м., разом 36,44 кв. м., літ. Б літня кухня, літ. В сарай, літ. Д вбиральня, літ. Є душ, №4 водопровід, №5 колодязь для збору води, №7 каналізаційна яма, всього вартістю 61666,00 грн., що складає 57/100 реальної частки від всього домоволодіння, що на 1/100 менше ніж ідеально їй належить.

Самочинні зведені будівлі літ. а 2 тамбур, літ. Ж сарай в якості будівельних матеріалів розподілено між сторонами в частинах, що дорівнюють часткам у праві власності 5/12 та 7/12, відповідно: 9712,00 грн. та 13594,00 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до висновку будівельно - технічної експертизи реальний розподіл будинку у вказаних частинах можливий за умови його переобладнання з втручанням в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, які потребують отримання відповідних документів, що дають право на їх виконання. При цьому позивач дозвільних документів на проведення переобладнання будинку суду не надала. Вважає, що вказане рішення суду було винесено з порушенням вимог ст.152 ЖК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких наявність документів, що дають право на виконання переобладнання житлового будинку є обов'язковою.

На адресу суду від ОСОБА_7 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 відхилити, а рішення районного суду залишити без змін.

Зокрема зазначає, що за наданням відповідного дозволу до Новотроїцької селищної ради вона та суд неодноразово зверталися, однак отримували лише відписки з цього приводу, які є в матеріалах справи. Тому вважає, що вказаних в апеляційній скарзі порушень вимог закону судом допущено не було.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

За правилами ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Підпунктом 4.15 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5, в редакції станом на 01.01.13 року передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено та не заперечується сторонами та обставина, що правовстановлюючі документи на спірний будинок знаходяться у відповідачки і нотаріусу вона їх не надала, внаслідок чого нотаріусом винесено постанову про відмову ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата ОСОБА_10 (а.с.8 т.1). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

За змістом ст.392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті; той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10, який є братом позивачки, помер. Після його смерті відкрилася спадщина на ? (3/6) частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після його смерті є відповідачка ОСОБА_6, та його дочка ОСОБА_12. ОСОБА_12 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_7 і між ними укладено договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування (а.с.42). Таким чином, частка ОСОБА_7 у спадщині після померлого ОСОБА_10 складає 3/12 від належної йому 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_2

З урахуванням свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 є власником 1/6 (або 2/12) частки спірного будинку, вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_8. Таким чином її частка у зазначеному будинку складає 5/12, що не оспорюється відповідачкою і є підставою для визнання права власності на неї за позивачкою у відповідності до заявленої нею вимоги.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо поділу домоволодіння в натурі.

Згідно статей 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України, виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Визначальним для виділу частки в домоволодінні, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи виділ частки, повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Здійснення перепланування можливе лише за умови дотримання вимог статті 152 ЖК Української РСР, отримання відповідного дозволу, що дає право на виконання таких робіт.

Так, згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, перепланування це, зокрема, перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів.

Оскільки висновком експертизи саме такі роботи визначені як умова поділу житлового будинку, що передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі роботи потребують отримання документів, що дають право на їх виконання, а оскільки позивачка їх не надала, в мотивувальній частині рішення суд зазначив, що переобладнання слід провести після отримання відповідного дозволу, однак в резолютивній частині рішення суд поділив спірний будинок в натурі.

Суд апеляційної інстанції, сприяючи стороні позивача у здійсненні процесуальних прав відповідно до вимог частини п'ятої статті 12 ЦПК України роз'яснив позивачці та її представнику право надати суду вказані вище документи та відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилами пожежної безпеки та інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання, які повинні бути надані до ухвалення судом рішення.

Обов'язок оформлення документів на перепланування згідно зі статтями 34, 39, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» покладено на Управління державної архітектурно-будівельної інспекції. Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області роз'яснено, які документи необхідно позивачці надати для отримання дозволу на переобладнання будинку.

Однак суду апеляційної інстанції вказані вище документи та висновки відповідних служб позивачкою не були надані. При цьому, позивачем надано суду рішення Державного реєстратора від 03 вересня 2018 року № 42808318, згідно з яким їй відмовлено у державній реєстрації права власності на спірний житловий будинок, а також рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Новотроїцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 21.08.2018 року, яким їй відмовлено у внесенні відомостей про земельну ділянку під спірним будинком до Державного земельного кадастру через відсутність заяви співвласників будинку та відсутності технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

При цьому Новотроїцькою районною адміністрацією для вирішення питання про надання дозволу на перепланування будинку запропоновано зібрати всі необхідні документи, у тому числі й зазначені вище.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування в оскаржуваній частині рішення суду та ухвалення нового, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, оскільки технічних висновків про відповідність перепланування будівельним нормам та правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам і правилам пожежної безпеки, а також дозвіл уповноваженого органу на проведення реконструкції і перепланування житлового будинку у зв'язку із виділом в натурі частки, належної позивачці, нею не надано.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року скасувати і ухвалите нове.

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на 5/12 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2, яка включає в себе 1/6 частину домоволодіння успадкованого після смерті матері ОСОБА_8 згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.01.1988 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 11.09.2018 року.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис П.Я. Ігнатенко

підпис В.В. Майданік

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 06 вересня 2018 року.

Копія постанови оформлена 11 вересня 2018 року.

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання О.В. Прушинська