Справа № 595/837/18
Провадження № 2/595/350/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідачка свого обов'язку не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому він просить суд стягнути із відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 19 грудня 2001 року. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 06.05.2004 року рішенням Бучацького районного суду шлюб між ними розірвано. 11.04.2014 року в них народилася дочка ОСОБА_7. Він з відповідачкою разом не проживав, однак допомагав їй матеріально. На неодноразові благання відповідачки 27.06.2017 року у Бучацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області вдруге було оформлено шлюб. Згодом він зрозумів, що метою укладення шлюбу було набуття прав та обовязків подружжя для отримання майна. На підставі рішення Бучацького районного суду від 12.03.2018 року з нього стягнуто аліменти в користь відповідачки на утримання дочки. Однак його дружина з дочкою ОСОБА_7 по місцю проживання, в м.Бучачі по вул.Яремчука,10, де вона доглядала за дітьми, з 16.03.2018 року відсутня. Син постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні, відповідачка не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що син ОСОБА_6 проживає з батьком і перебуває на його утриманні. Відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обовязків по вихованню сина, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що позовні вимоги позивача є безпідставними. Позивач не надав суду доказів того, що син ОСОБА_6 на даний час проживає з ним. Згідно виконавчого листа від 08.08.2007 року, виданого Бучацьким районним судом Тернопільської області, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти в користь відповідачки ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 175 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Вказане рішення суду не скасовано та не переглянуто за нововиявленими обставинами. На даний час відповідачка разом із дочкою ОСОБА_7, знаходиться у центрі соціально-психологічної допомоги у Київській області, оскільки позивач постійно її переслідує, погрожує та має намір насильно повернути до місця свого проживання. У звязку з чим відповідачка не проживає за вказаною у позові адресою. Відповідачка ніколи не ухилялася від обовязку по вихованню дітей, завжди піклується про них. Позивач скористався її відсутністю та звернувся з позовом до суду. Вона любить своїх дітей, матеріально їх забезпечує.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 19 грудня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції та розірвано рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 травня 2004 року.

У шлюбі та в результаті спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

27 червня 2017 року повторно укладено шлюб між сторонами у Бучацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №54.

На підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2007 року, стягнуто з ОСОБА_1 в користь відповідачки ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 175 грн. щомісячно, починаючи з 26.07.2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно судового наказу №595/323/18, виданого 12.03.2018 року Бучацьким районним судом, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 07 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

На даний час відповідачка разом із дочкою ОСОБА_7, знаходиться у центрі соціально-психологічної допомоги у Київській області.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Згідно частини 2 статті 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них..

Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

З аналізу даної норми вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач як на підставу стягнення аліментів посилається на те, що на теперішній час неповнолітній син ОСОБА_6 проживає з ним і знаходиться на його утриманні.

Однак, ОСОБА_1 не звільнено від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6, стягнутих за рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 08.08.2007 року, отже підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 відсутні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4,12,13,18,76,77,81,89,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.18,141,179-181,188,192, 273 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів -відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення буде складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_9