Справа № 589/4252/18
Провадження № 2-о/589/189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Шосткинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою (згодом уточненої), в якій просить встановити факт народження її онуки ОСОБА_2, 15.08.2018р., в місті ОСОБА_3 від матері громадянки України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України - ОСОБА_5. Свою заяву обгрунтовує необхідністю державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження, встановленого законодавством України зразка, що є документом, який посвідчує особу дитини, її належність до громадянства України, з метою набуття та подальшої реалізації дитиною її прав та свобод. Заявник посилається на неможливість реєстрації факту народження її онуки органами РАЦС, оскільки держава, якою видані первинні документи, що є піставою для такої реєстрації, є самопроголошеною та не визнаною іншими країнами світу.

Заявник в судове засідання не з'явилась, її представник надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд слухати справу без їхньої участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти заяви не висловив.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

15 серпня 2018 року у м. Гагра народилась ОСОБА_2 та її матірю зазначено ОСОБА_4, відомості про батька дитини відсутні /а.с.8/

Органом РАЦС міста Гагра Республіки Абхазія, яка не визнана Україною, видано свідоцтво про народження 12.09.2018р. ОСОБА_2, серія АБ № 107715, матір'ю дитини вказано - ОСОБА_4, відомості про батька відсутні (а.с. 12).

ОСОБА_4 є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорта (а.с. 9).

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно з ч.4 ст.13 цього Закону підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження (абз.1). За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.4).

На час народження дитини її мати у шлюбі не перебувала.

Діючим Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо кола осіб, які мають право звернення до суду з заявою про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Разом з тим, частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Таким чином, суд вважає, що дана заява правомірно подана ОСОБА_1, з врахуванням того, що остання є матірю ОСОБА_4 та, відповідно, бабою новонародженої дитини останньої.

В свою чергу, Республіка Абхазія, на території якої народилась дитина, є самопроголошеною та не визнана Україною, а тому будь-які органи, їх посадові та службові особи на цій території та їх діяльність, а також будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами такої є недійсними і не створюють правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту народження, суд бере до уваги відповідну практику Європейського суду України з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах проти Туреччини: "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", а також Молдови та Росії : "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), яка згідно українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін.

Висновки ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації її майнових та особистих немайнових прав, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться в м. Гагра самопроголошеної невизнаної Республіки Абхазія.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт народження ОСОБА_4 дитини жіночої статі ОСОБА_2 15.08.2018р. у м. Гагра, ОСОБА_3.

Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області заявнику відмовлено в державній реєстрації народження 15.08.2018р. дитини у громадянки ОСОБА_4, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території самопроголошеної невизнаної Республіки Абхазія /а.с. 4/.

За наведених вище обставин іншим шляхом, ніж шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту народження цієї дитини, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження є неможливою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт народження ОСОБА_2 15 серпня 2018 року на території ОСОБА_3 в м. Гагра, для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Керуючись ст. ст.13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/ про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_2, яка народилась 15 серпня 2018 року у місті ОСОБА_3, ОСОБА_3 від матері громадянки України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком дитини записати відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7