Справа № 310/8890/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - ДимовоїЛ.В.,

за участю представника позивача - Лузан О.П., відповідача- ОСОБА_3,

представника відповідача- ОСОБА_5,

представника третьої особи- Петренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначив, що ОСОБА_3 має сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відомості про батька внесено на підставі ст. 133 СК України. ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Місце перебування батька дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на теперішній час невідоме. Позивач вказав, що вперше дитина перебувала на обліку в службі у справах дітей Бердянської райдержадміністрації з лютого по листопад 2014 року, після чого сім'я виїхала на проживання до м. Бердянську. З жовтня 2015 по вересень 2017 року відповідач з сином в с. Андріївка не проживала. В вересні 2017 року відповідач знову з'явилась на території Андріївської селищної ради, але в жовтні проживала в м.Бердянську за адресою: АДРЕСА_1. Впродовж листопада 2017 року ОСОБА_3 проживала то в с. Андріївка, то в м.Бердянську. В грудні відповідач знову приїхала в с. Андріївка. 07.12.2017 року працівники Андріївської селищної ради разом з працівником поліції відвідали сім'ю за місцем проживання, але двері ОСОБА_3 не відкрила, хоча було чутно, що вона вдома, а як пояснили сусіди, в помешканні ОСОБА_3 впродовж декількох днів було чути гамір та крики.

Позивач вказав, що 08.12.2017 року посадові особи сільради знову відвідали сім'ю, двері були відкриті, світла в квартирі немає, квартира не опалюється. На підлозі була велика кількість пляшок з під алкогольних напоїв, речі були розкидані, на підлозі повно сміття, продукти харчування відсутні, у квартирі стояв різкий сморід, запах гарі, перегару від вживаного алкоголю. Владислав лежав взутий та одягнений біля матері, а відповідач навіть не змогла підвестися з дивану тому, що перебувала в стані сильного алкогольного сп'яніння.

Позивач вказав, що інформація про те, що існує загроза життю та здоров'ю дитини була передана службі у справах дітей Бердянської райдержадміністрації.

Згідно розпорядження у присутності представника служби у справах дітей, працівника поліції, закладу охорони здоров'я та спеціаліста Андріївської селищної ради 08.12.2017 року дитина була відібрана у матері та влаштована до КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР.

Згідно інформації від 12.12.2017 року, наданої КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР, під час первинного огляду у малолітнього був виявлений сильний кашель та педикульоз, під час спілкування з дитиною було з'ясовано, що він дуже голодний, бо давно не їв.

ОСОБА_3 ніде не працює, вихованням та утриманням дитини не займається, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, в кімнатах брудно, постільна білизна, засоби особистої гігієни відсутні, хлопчик брудний та неохайний, для дитини немає умов для зберігання особистих речей, немає розвиваючих іграшок, книжок.

Позивач також зазначив, що ОСОБА_2 перебував тричі на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, а саме з 08.11.2013 року по 26.02.2014 року; з 05.11.2014 року по 24.06.2015 року; з 03.03.2017 року по 08.11.2017 року. В м.Бердянську відповідач разом з дитиною проживала за адресою: АДРЕСА_1. За період перебування на обліку в службі відповідач зловживала спиртними напоями, тривалий час не відвідувала дільничного лікаря - педіатра, не створювала належних умов для проживання та розвитку дитини.

З 04.05.2017 року по 29.09.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повному державному забезпеченні. За інформацією міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Бердянської міської ради сім'я ОСОБА_3 перебувала під соціальним супроводом, яка опинились в складних життєвих обставинах. З сім'єю проводилась робота стосовно профілактики безвідповідального батьківства, щодо необхідності відвідування лікаря та проходження медичного обстеження дитини, запобігання конфліктів у сім'ї, створення належних умов проживання та виховання дитини та ведення здорового способу життя, але позитивних змін так і не відбулось.

Постановами Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2015 року та від 23.04.2015 року ОСОБА_3 визнанно винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.

Тривалий час сім'я ОСОБА_3 перебувала на обліку у відповідних службах, з нею проводилась профілактична робота, на нетривалий час відбувались незначні позитивні зміни, але потім все повторювалось знову.

Позивач вказав, що це все свідчить про вкрай недбале ставлення відповідача до виконання нею батьківських обов'язків, їй байдуже, в яких умовах виховується її дитина, який приклад вона бере для наслідування.

В сім'ї ОСОБА_3 не створені належні умови для виховання та утримання малолітньої дитини, своєю поведінкою відповідач не може благотворно впливати на розвиток особистості та характеру свого сина.

Представник позивача - органу опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві у повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві у повному обсязі.

Суд, заслухав представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідач є матір»ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2.

Встановлено, що відомості про батька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 внесені згідно статті 133 СК України, а місце знаходження батька дитини невідоме.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах,а вперше дитина перебувала на обліку в службі у справах дітей Бердянської райдержадміністрації з лютого по листопад 2014 року, після чого сім'я виїхала на проживання до м. Бердянську. З жовтня 2015 по вересень 2017 року відповідач з сином в с. Андріївка не проживала.

Встановлено, що в вересні 2017 року відповідач знову з'явилась на території Андріївської селищної ради, але в жовтні проживала в м.Бердянську за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що в грудні відповідач знову приїхала в с. Андріївка.

07.12.2017 року працівники Андріївської селищної ради разом з працівником поліції відвідали сім'ю за місцем проживання, але двері ОСОБА_3 не відкрила, хоча було чутно, що вона вдома.

Судом встановлено, що 08.12.2017 року посадові особи сільради відвідали сім'ю відповідача, двері були відкриті, світла в квартирі немає, квартира не опалюється, на підлозі була велика кількість пляшок з під алкогольних напоїв, речі були розкидані, на підлозі повно сміття, продукти харчування відсутні, у квартирі стояв різкий сморід, запах гарі, перегару від вживаного алкоголю, а ОСОБА_2 лежав взутий та одягнений біля матері, відповідач не змогла підвестися з дивану тому, що перебувала в стані сильного алкогольного сп'яніння.

Згідно розпорядження № 535 у присутності представника служби у справах дітей, працівника поліції, закладу охорони здоров'я та спеціаліста Андріївської селищної ради 08.12.2017 року дитина була відібрана у матері та влаштована до КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР.

Відповідно до інформації від 12.12.2017 року, наданої КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР, під час первинного огляду у малолітнього був виявлений сильний кашель та педикульоз, під час спілкування з дитиною було з'ясовано, що він дуже голодний, бо давно не їв.

Встановлено, що ОСОБА_3 ніде не працює, вихованням та утриманням дитини не займається, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, в кімнатах брудно, постільна білизна, засоби особистої гігієни відсутні, хлопчик брудний та неохайний, для дитини немає умов для зберігання особистих речей, немає розвиваючих іграшок, книжок.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 перебував тричі на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, а саме з 08.11.2013 року по 26.02.2014 року; з 05.11.2014 року по 24.06.2015 року; з 03.03.2017 року по 08.11.2017 року.

В м.Бердянську відповідач разом з дитиною проживала за адресою: АДРЕСА_1, за період перебування на обліку в службі відповідач зловживала спиртними напоями, тривалий час не відвідувала дільничного лікаря - педіатра, не створювала належних умов для проживання та розвитку дитини.

З 04.05.2017 року по 29.09.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повному державному забезпеченні. За інформацією міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Бердянської міської ради сім'я ОСОБА_3 перебувала під соціальним супроводом, яка опинились в складних життєвих обставинах, з сім'єю проводилась робота стосовно профілактики безвідповідального батьківства, щодо необхідності відвідування лікаря та проходження медичного обстеження дитини, запобігання конфліктів у сім'ї, створення належних умов проживання та виховання дитини та ведення здорового способу життя, але позитивних змін так і не відбулось.

Згідно постанов Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2015 року та від 23.04.2015 року ОСОБА_3 було визнанно винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.

Судом об"єктивно встановлено факт того, що в сім'ї ОСОБА_3 не створені належні умови для виховання та утримання дитини, своєю поведінкою відповідач не може благотворно впливати на розвиток особистості та характеру свого сина.

Всі вищевикладені обставини справи суду підтвердили також і свідки, допитані в ході судового розгляду.

Згідно інформації Бердянського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 19.11.2018 №847, під час візиту 01.11.2018 року за вказаною адресою, в помешканні ОСОБА_3 відчувався сморід, в квартирі відсутнє постійне місце для сну та відпочинку, в наявності лише крісло, яке може розкладатися, шафа та телевізор, в кімнаті підметено, але шпалери, гардина та килим що на підлозі брудні. ОСОБА_3 зазначила, що вона зі співмешканцем поки що сплять на підлозі (стелять матрац). Зі слів ОСОБА_3 вона працює на ринку.

Згідно інформації від 12.12.2018 №02-13/2536 служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, неодноразово під час проведення профілактичних рейдів та відвідування ОСОБА_3 за вказаною адресою з метою обстеження умов її проживання, на момент відвідування вдома нікого не буває, хоча в телефонному режимі їй було повідомлено, що їй потрібно знаходитися вдома для обстеження її умов проживання та було оговорено дату та час відвідування.

З"ясовано, що під час відвідування 22.11.2018 о., в оговорений час, ОСОБА_3 за вказаною адресою, також не було вдома, двері відчинив чоловік, який знаходився в нетверезому стані, який і повідомив, що ОСОБА_3 немає вдома, та підтвердив що вона дійсно проживає з ним за даною адрсою. Через відчинені двері було видно, що в кімнаті фактично відсутні меблі та відчувався стійкий запах цигарок, підлога вкрита килимом, де розкиданий одяг, комісію впускати до кімнати чоловік відмовився, з його слів проблеми ОСОБА_3 його не цікавлять, а на чергове запрошення ОСОБА_3 до служби не з'явилася.

ОСОБА_3 не надала жодних документів, які б могли підтвердити, що вона дійсно змінила свій спосіб життя. Все це свідчить про те, що позитивних змін у житті ОСОБА_3 не відбулось.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації від 13.12.2018 року № 01-636/1060, орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до дитини ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_2 та категорично проти повернення дитини матері на виховання в її родину.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 вже неодноразово ухилялася від виконання своїх батьківських обов»язків, в 2015 році дитина була відібрана у матері і влаштована до КЗ «Пологівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Потім у зв»язку з тим, що матір стала на шлях виправлення, дитина була повернута матері, але в подальшому матір ніяких висновків для себе не зробила і ситуація знову таки повторилась. Внаслідок зловживання ОСОБА_3 спиртними напоями малолітня дитина опинилася в складних життєвих умовах і виникла загроза для її життя. Тому суд не бере до уваги докази, надані відповідачем -характеристику, складену сусідами за місцем її мешкання, листи комунального закладу «Пологівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР про те, що ОСОБА_3 періодично відвідувала дитину в період з 08.12.2017 року по 29.05.2018 року, листи Бердянського районного центру з соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді про те, що ОСОБА_3 з 14.12.2017 року знаходиться під соціальним супроводом.

Усі ці докази, на думку суду, свідчать про тимчасовий характер покрашення поведінки ОСОБА_3, як матері. Вона, дійсно пояснила в ході судового розгляду, що на теперішній час не зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштована, але на теперішній час працює на ринку. Переконливих доказів покращення своїх житлово- побутових умов, матеріального стану нею судові не надано.

При вирішенні цієї справи, суд в першу чергу, керувався інтересами дитини і взяв до уваги, що на теперішній час дитина проживає та виховується в прийомній сім»ї, дитині забезпеченні найкращі умови для виховання та проживання. В бесіді з робітниками служби у справах дітей, малолітній ОСОБА_2 пояснив, що пам»ятає свою біологічну матір, але повертатися до неї не бажає.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на корись держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3200, 00 грн., оскільки позивач був звільненнй від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву органу опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити повністю.

Позбавити громадянку України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 на утримання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 14.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, на користь його майбутнього законного представника або на користь державного закладу, куди буде влаштована дитина.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті гривень), 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 27 грудня 2018 року.

Суддя Н. І. Черткова