Справа № 445/1536/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді: Сивак В. М.,
при секретарі Захарчук Н.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Лісові в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної громади територіальної громади села Лісові в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею площею 0,5436 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , який помер 07.05.2013року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.05.2013 року помер, ОСОБА_2 , батько позивача.
Фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном спадкодавця за заповітом, внаслідок проживання на момент їх смерті разом із спадкодавцем , позивач мав намір оформити свої права на спадкове майно у нотаріальному порядку, однак не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державного акту на право приватної власності на землю який спадкодавець втратив ще за життя, а від так нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснив це в усній формі, та рекомендовано звернутися з позовом в суд.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач - Гологірська сільська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явилися, подала до суду листа в якому просять розгляд справи проводити без участі представника. Позов визнають повністю.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому провадженні, з огляду на таке.
Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СГ № 318825 ОСОБА_2 помер 07.05.2013 року в с. Гологори Золочівського району Львівської області.
Родинні відносини, підтверджуються свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про одруження позивача.
Згідно копії заповіту, що посвідчений17.07.2007 року, Гологірською сільською радою, Золочівського району, Львівської області , та зареєстрований за №11, вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповів на користь ОСОБА_1.
Як вбачається з довідки Гологірськорї сільської ради Золочівського району Львівської області від 12.09.2017 року № 938, останнім постійним місцем проживання померлого 07.05.2013 року ОСОБА_2 було с. Лісові Золочівського району Львівської області. Заповіт від його імені посвідчувався у Гологірській сільській раді 17 липня 2007 року за реєстраційним номером 11 в користь доньки - ОСОБА_1. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 0,5436 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Гологірськоїсільської ради Золочівського району Львівської області, власником якої є ОСОБА_2 немає. Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла його донька - ОСОБА_1.
Відповідно до листа приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.
Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.
З огляду на те, що ОСОБА_4 дійсно належала на праві власності вищевказана земельна ділянка, позивач спадщину після його смерті прийняла, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна, які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,
позов ОСОБА_1 Григорівни- задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області або через Золочівський районний суд Львівської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
СуддяОСОБА_5