Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1649/18

Номер провадження: 2/511/666/18

12 вересня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Старостинської сільської ради, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та який у вигляді спадщини за законом прийняла ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок та господарчі будівлі по АДРЕСА_1, 1991 року побудови. Житловий будинок та господарчі споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,05, яка належить Старостинській сільській раді Роздільнянського району Одеської області. За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, а тому мало місце спадкування за законом. На момент смерті ОСОБА_3 одружений не був, дітей не мав, тому єдиним його спадкоємцем була його матір ОСОБА_4. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_4 у встановленому порядку спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла шляхом звернення з заявою до державного нотаріуса Роздільнянського районної державної нотаріальної контори. Однак ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. На момент смерті ОСОБА_4 заповіт не склала, тому мало місце спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем по закону є він, рідний син померлої. Він до дня смерті ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав разом з нею у вказаному будинку, а тому відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважає себе таким, що прийняв спадщину.

Також у встановленому порядку він звернувся до приватного нотаріусу Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, на підставі якої заведено спадкову справу. Однак відповідно нотаріусом йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з посиланням на те, що спадкодавець ОСОБА_4 хоч і прийняла у встановленому порядку спадщину після смерті сина - ОСОБА_3, однак за життя не виготовила правовстановлюючі документи на успадкований нею будинок.

Просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач та його представник адвокат ОСОБА_7 не з'явились, надали суду заяву, в якій підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, також просили справу розглядати у їх відсутність.

Представник відповідача Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнали повністю, не заперечував проти їх задоволення, просили справу розглядати у відсутність їх представника.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, дослідивши надані по справі докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, а також прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим повторно 20.06.2018 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №587. (а.с.7)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих будівель по АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок та господарчі споруди належать ОСОБА_3 та розташовані на земельній ділянці площею 0,05, яка належить Старостинській сільській раді Роздільнянського району Одеської області та до цього часу не приватизована, що підтверджується витягом з погосподарчої книги та довідкою сільської ради № 355 від 16.07.2018 року.(а.с.15)

Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом, наявним в матеріалах справи, згідно якого житловий будинок по АДРЕСА_1 1991 року побудови та складається з: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 84,90 кв.м., в тому числі житловою 40,40 кв.м. та господарчих будівель: літ. «Б»- гараж, літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, «І» - ганок, «№1-3» огорожа, ворота, хвіртка.

Згідно звіту по встановленню ринкової вартості вказаного житлового будинку його вартість складає 124530,00 грн. (а.с.13)

Згідно звіту про проведення технічного обстеження житловий будинок по АДРЕСА_1 та складається з літ. «А» - житловий будинок загальною площею 84,90 кв.м., в тому числі житловою 40,40 кв.м. та господарчих будівель: літ. «Б»- гараж, літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, «І» - ганок, «№1-3» огорожа, площа забудови обстежених будівель 162,20 кв.м, поверховістю 1 поверх (а.с.31)

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, тому мало місце спадкування за законом.

На момент смерті ОСОБА_3 одружений не був, дітей не мав.

Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті була його матір - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим 22.07.1988 року Роздільнянським відділом ЗАГС, актовий запис №237.(а.с.17)

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданим 19.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №569.(а.с.20)

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_4 прийняла спадщину, своєчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №31/2016.

Згідно отриманої копії спадкової справи №37/2016 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.03.2016 року на автомобіль належний померлому ОСОБА_3 - ВАЗ 221114, 2006 року випуску.

На належний ОСОБА_3 на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 оформити спадкові права не встигла.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим 12.07.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №442.(а.с.18)

На момент смерті ОСОБА_4 одружена не була, заповіту не залишила, тому має місце спадкування за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_5 виданим виконкомом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №46. (а.с.22)

ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав разом з матір'ю в одному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №353 від 16.07.2018 року (а.с.16), а тому відповідно до вимог ст. 1268 вважається таким, що прийняв спадщину.

У встановленому порядку ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріусу Роздільнянського районного нотаріального округу А.Й. Іванової з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі якої заведено спадкову справу № 230/2017.

Однак нотаріус відмовив ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок по АДРЕСА_1 так як ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 хоч і прийняла у встановленому порядку спадщину після смерті сина - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, однак за життя не виготовила правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку.

Однак , суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно підтверджено факти належності будинку по АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_3.

Так, згідно з письмовими роз'ясненнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-19- 7155 від 11.10.2012 року, домоволодіння, завершені будівництвом до 05 серпня 1992 року, не підлягають введенню в експлуатацію, тобто право власності набувається забудовником за декларативним принципом шляхом отримання свідоцтва про право власності на майно в органах реєстраційної служби за місцем розташування об'єкту будівництва.

Згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року;

Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим Наказом №91 від 24.06.2011 року, прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Після прийняття Верховною Радою України 17 лютого 2011 року Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно з пунктом 9 розділу 5 Прикінцевих положень прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюють інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження таких об'єктів.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність осіб. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Вищевикладене свідчить про те, що правові засади прийняття в експлуатацію об'єктів, побудованих до 05 серпня 1992 року, наразі відсутні.

Разом з тим, Державна реєстраційна служба України у зв'язку з неоднозначністю правозастосовної практики в Листі від 12.03.2013 № 95-06-15-13 роз'яснила, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Тому суд, встановивши що спірне спадкове майно будинок по АДРЕСА_1 побудований в 1991 році, то відповідно надані позивачем документи - технічний паспорт на будинок та звіт про технічний стан є документами, які підтверджують законність даного будівництва померлим ОСОБА_3 і дають підстави для визнання на вказане майно права власності за його спадкоємцями.

Тому суд вважає, що за ОСОБА_1 належить визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 будинку під літ. «А» - житловий будинок загальною площею 84,90 кв.м., в тому числі житловою 40,40 кв.м. та господарчих будівель: літ. «Б»- гараж, літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - сарай, «І» - ганок, «№1-3» огорожа, ворота, хвіртка, які належали ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3, та яку прийняла у вигляді спадщини ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст. 1216, 1217, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст. 4,76- 81, 95, 223, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 84,90 кв.м., в тому числі житлова 40,40 кв.м. та господарських споруд: гараж літ. «Б», вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», ганок - І, №1-3 - огорожа, ворота, хвіртка, які належали ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3, та які успадкувала ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Роздільнянський районний суд Одеської області відповідно до п.15.5 Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук