Ухвала

08 жовтня 2018 року

місто Київ

справа № 522/63/15-ц

провадження № 61-2480св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_5 про відмову від касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року у складі судді Сидоренко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач заявила клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року зазначене клопотання задоволено частково та призначено у справі судову психологічну експертизу; провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвала суду обґрунтовувалась тим, що предметом спору є відшкодування моральної шкоди, позивач зазначила, що з 2007 року зазнає душевних страждань внаслідок дій ОСОБА_5 На час проведення судової експертизи суд вважав за необхідне зупинити провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року у прийняті апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року відмовлено.

Апеляційний суд у своєму рішенні зазначив, що оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року про призначення судової психологічної експертизи та зупинення провадження у справі, проте у матеріалах справи наявна ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2016 року про відновлення провадження у зазначеній справі, тому в апеляційного суду відсутні підстави для прийняття апеляційної скарги ОСОБА_5

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення названим судом норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Конституції України, норм процесуального права, оскільки нормами ЦПК України не передбачено такої підстави для відмови у прийнятті апеляційної скарги як фактичне виконання ухвали суду. Заявник зазначала, що законність оскаржуваної ухвали підлягала перевірці станом на момент її постановлення, незалежно від наслідків виконання або невиконання судової ухвали.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України), касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

ОСОБА_5 у листопаді 2017 року звернувся із заявою про відмову від касаційної скарги, обґрунтовуючи її тим, що у зв'язку із вирішенням спору по суті судом першої інстанції, результати розгляду касаційної скарги втратили для нього юридичний інтерес. Наслідки відмови від касаційної скарги заявнику відомі та зрозумілі.

Зазначену цивільну справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду 18 січня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

За правилом частини п'ятої статті 398 ЦПК України у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

У листі, направленому Верховним Судом, заявнику роз'яснено наслідки закриття касаційного провадження у справі та право відкликати заяву про відмову від касаційної скарги.

ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій підтримав відмову від касаційної скарги та повідомив, що наслідки закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Зважаючи на те, що заява про відмову від касаційної скарги подана до закінчення касаційного провадження, заявнику наслідки, передбачені частиною п'ятою статті 398 ЦПК України, відомі та зрозумілі, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись статтею 396, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_5 від касаційної скарги.

Касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик