Справа № 583/3783/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суду Сумської області в складі:

головуючого-судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

за участю секретаря АРТЕМЕНКО О.С.

без участі осіб, що беруть участь у розгляді справи, без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка справу за скаргою

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2

про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії,

встановив:

17.09.2018 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із скаргою. Вимоги мотивувало тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду виселеноо з житлового будинку за адресою: м. Охтирка Сумської області, пров. Кронштадський, 1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зі зняттям з реєстраційного обліку.

07.10.2011 року виконавчі листи, видані на підставі вказаного рішення суду, направлені на виконання до Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області.

12.10.2011 року державним виконавцем МАТОСОВОЮ І.Ю. відкрито виконавче провадження № 29201994.

01.06.2018 року на запит банку року надійшла відповідь державного виконавця, що вказане виконавче провадження завершено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі за виконавчим документом, виконавче провадження № 29201994 знищено в звязку із закінченням строків зберігання.

03.09.2018 року листом відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради надано інформацію про те, що за адресою: м. Охтирка, пров. Кленовий (бувший Кронштадський), в період з 17.10.2010 року по теперішній час зареєстроване місце проживання трьох осіб, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4

Посилаючись на викладене, в скарзі зазначалося, що судове рішення залишилося не виконаним, тому порушено питання про визнання дій старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 протиправними; скасування постанови про закінчення виконавчого провадження Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області за № 29201994 стосовно ОСОБА_2 від 16.12.2013 року; зобовязання Охтирського міськрайонного відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області відновити виконавче провадження №29201994 від 12.10.2011 року за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області за № 2-595 від 13.09.2011 року щодо виселення з житлового будинку ОСОБА_2, розташованому за адресою: м. Охтирка, пров. Кленовий, 1 (бувший Кронштадський), зі зняттям з реєстраційного обліку за виконавчим листом від 13.09.2011 року за №2-595 та виконати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі №2-595; поновити пропущений строк на оскарження постанови Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про закриття виконавчого провадження № 29201994 від 16.12.2013 року.

Представники особи, що звернулася із скаргою, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибули. В судовому засіданні 23.10.2018 року вимоги скарги підтримали, просили задовольнити.

Державний виконавець Охтирського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 в судовому засіданні 23.10.2018 року проти скарги заперечувала, просила в задоволенні відмовити. Надала відзив на скаргу, згідно якого зазначила, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходилися виконавчі документи № 2-595 від 13.09.2011 року про виселення з житлового будинку, розташованого за адресою: м. Охтирка, пров. Кронштадський, 1, Сумської області, зі зняттям з реєстраційного обліку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Виконавчі провадження були завершені згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» відносно ОСОБА_3 10.01.2012 року, щодо ОСОБА_2 16.12.2013 року. Постанови про закінчення виконавчого провадження сторонами не оскаржувалися. Стягувачу було відомо про завершені виконавчі провадження ще в червні 2018 року. На даний час виконавче провадження знищено в звязку із закінченням строків зберігання у відповідності до вимог порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщеною про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула.

Суд, дослідивши матеріали скарги, врахувавши доводи і заперечення осіб, що беруть участь у розгляді справи, надані ними докази, виходив з наступного:

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

Стаття 451 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.08.2011 року по справі № 2-595 2011 р. виселено ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 з житлового будинку, розташованого по пров. Кронштадтський, 1 м. Охтирка Сумської області зі зняттям з реєстраційного обліку.

13.09.2011 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області видано виконавчий лист по справі № 2-595/11.

На підставі вищевказаного виконавчого листа 12.10.2011 року старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 29201994.

01.06.2018 року Охтирським МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області на адресу Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» направлено лист №17380, в якому вказано, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-595 від 13.09.2011 року про виселення з житлового будинку за адресою м. Охтирка, пров. Кронштадтський, 1 ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були завершені 16.12.2013 року згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а самі виконавчі провадження знищені у звязку із закінченням строків їх зберігання.

Із витягу ВП спецрозділ вбачається, що 16.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову, яка не оскаржена, про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з фактичним виконанням виконавчого документу.

Згідно повідомлення Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 27.09.2018 року, матеріали виконавчого провадження № 29201994 про виселення ОСОБА_2 з житлового будинку № 1 по пров. Кронштадський (Кленовий), м. Охтирка Сумської області, знищені в звязку із закінченням строків зберігання.

Відповідно до інформації, наданої 03.09.2018 року відділом з питань державної реєстрації Охтирської міської ради, за адресою: пров. Кленовий (Кронштадський), 1, м. Охтирка, за період з 01.01.2010 року по 21.08.2018 року зареєстровано місце проживання: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Вирішуючи вимоги за скаргою, судом враховано, що до 05.10.2016 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV, який втратив чинність (крім ст. 4) на підставі Закону № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року.

Відповідно до ст.. 22 Закону № 606-XIV, який діяв на момент ухвалення рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.08.2011 року по справі № 2-595 2011 р., строк пред»явлення виконавчих документів встановлювався 1 рік, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно ч. 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом (яким законом), завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону, статтею 12 якого визначено строк предявлення до виконання судових рішень, що набрали законної сили, протягом 3 років з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 6 статті 12 Закону України № 1404-VIII, визначено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби» від 21.12.2012 року право на звернення до суду є строковим. Якщо зі скарги чітко не вбачається чи пропущений строк звернення до суду, то суд у судовому розгляді може зясувати, коли особі, яка звернулася із скаргою, стало відомо про порушення свого права чи свободи з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у звязку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено. У разі, якщо подано клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, то у будь-якому випадку це клопотання вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог ЦПК. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, то суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Зокрема, в обґрунтування своїх вимог представник банку посилається на те, що протягом кількох років між ним та МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області велося листування з приводу виконавчого провадження про виселення щодо НОСЕНКІВ, однак жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

В матеріалах скарги мається лист від 01.06.2018 року державного виконавця МАТОСОВОЇ І.Ю. за вих. № 17380/14.10 про те, що вищевказане виконавче провадження було завершено згідно з п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі за виконавчим документом) стосовно ОСОБА_2 16.12.2013, а виконавчі провадження знищені в звязку з закінченням строків їх зберігання.

Крім того, функціонує Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, право доступу до якого шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь.

Судом з достатньою повнотою встановлено, що представник ПАТ «Державний ощадний банк України» мав можливість в будь-який час отримати інформацію про стан виконання судового рішення про виселення ОСОБА_2, у разі незгоди з діями державного виконавця оскаржити їх, однак не скористався своїм правом та не звернувся за здійсненням виконавчих дій до державного виконавця чи до суду в межах встановлених законами строків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.09.2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 07.11.2018 року, відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС Головного ТУЮ у Сумській області ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів по справі 2-595/11.

Зокрема, Апеляційним судом Сумської області було встановлено, що банк не спростував той факт, що закінчився строк для предявлення виконавчих документів до виконання, а він у передбачений законом спосіб не звернувся до суду із заявою про його поновлення. Крім того, з матеріалів справи убачається, що близько пяти років стягувач не цікавився ходом виконавчого провадження, не оскаржив у встановленому законом порядку постанови державного виконавця про закриття виконавчих проваджень.

Враховуючи, що банк в обґрунтування доводів за скаргою не надав належних та допустимих доказів про поважну причину пропуску строку звернення до суду, суд вважає за правомірне відмовити задоволенні вимог за скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Доводів та доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, сторони не надали.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законами України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV, від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, ст.ст. 5, 7, 10, 12, 13, 76-80, 89, 260, 447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні вимог за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 днів з дня з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 26.12.2018 року