Справа № 140/1765/17
Провадження № 22-ц/772/2014/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слободяник Т. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 рокуСправа № 140/1765/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ТОВ «Немирівлатінвест»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» на заочне рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року, ухвалене в складі судді Слободяник Т. В. в м. Немирів, дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ТОВ «Немирівлатінвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання договорів оренди землі недійсними та висувала вимогу визнати недійсним:

- договір оренди землі № 23 від 18 березня 2008 року, укладений між ОСОБА_4, яка померла 16 травня 2012 року та ТОВ «Немирівлатінвест»,

- договір оренди землі № 25 від 18 березня 2008 року, укладений між ОСОБА_5, який помер 27 березня 2013 року та ТОВ «Немирівлатінвест».

Позов обґрунтовано тим, що їй (ОСОБА_3 В.) на праві приватної власності, на підставі Свідоцтва про спадщину за законом належить земельна ділянка, отримана нею у спадщину від ОСОБА_4, та земельна ділянка, отримана нею у спадщину від ОСОБА_5, які розташовані на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Після оформлення в листопаді 2014 року спадкових прав вона уклала з ТОВ «Немирівлатінвест» додаткові угоди до договору оренди землі № 23 та № 25 про заміну сторони, за якими вона стала орендодавцем отриманих у спадок земельних ділянок. Після укладання та підписання додаткових угод до договорів оренди позивачка дізналась про суттєве порушення її прав, порушення та відсутність істотних умов договорів оренди земельних ділянок, які необхідні та передбачені ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» для договорів даного виду та ст. 638 ЦК України, зокрема те що договори оренди земельних ділянок від 18.03.2008 року були зареєстровані лише в 2010 році. Вона розраховувала, що договори припинять свою дію в березні 2018 році, натомість через їх реєстрацію в 2010 році їх дія продовжилась до березня 2020 року, що і змусило її звернутися до суду з цим позовом.

Заочним рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено:

- визнано недійсним договір оренди землі № 23 від 18 березня 2008 року, укладений між ОСОБА_4, яка померла 16 травня 2012 року, та ТОВ «Немирівлатінвест» на земельну ділянку площею 3, 9899 га, кадастровий номер :02:001:0151 зареєстрований Немирівським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» запис в Державному реєстрі земель від 05 травня 2010 року за номером 23;

- визнано недійсним договір оренди землі № 25 від 18 березня 2008 року, укладений між ОСОБА_5, який помер 27 березня 2013 року, та ТОВ «Немирівлатінвест» на земельну ділянку площею 3, 9899 га, кадастровий номер :02:001:0150 зареєстрований Немирівським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» запис в Державному реєстрі земель від 13 грудня 2010 року за номером 25;

- вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договори оренди були укладені в 2008 році, у тому ж році земельна ділянка в дійсності була передана відповідачу у користування, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, скріпили його своїми підписами, що і є моментом укладення договору, а в момент державної реєстрації набуває чинності договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати момент укладення договору, відповідно і початок відліку строку дії договору. Тому договори оренди слід визнати недійсними у зв'язку із відсутністю у них істотної умови передбаченої ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі».

З таким рішенням не погодився відповідач, 4 липня 2018 року подав заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 25 липня 2018 року залишена без задоволення

29 серпня 2018 року ТОВ «Немирівлатінвест» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції вказуючи на порушення істотних умов в оспорюваних договорах оренди землі не зазначає які саме істотні умови у договорах відсутні, які права позивачки порушені. Дійсно за змістом ст. ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, отже, відлік строку дії договору оренди землі настає з моменту державної реєстрації цього договору і починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення, однак це не є підставою для визнання недійсними оспорюваних правочинів.

Позивач ОСОБА_3 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

-18.03.2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Немирівлатінвест» було укладено договір оренди землі № 23, за яким ОСОБА_4 передала в оренду земельну ділянку площею 3, 9899 га, кадастровий номер - :02:001:0151, термін оренди 10 років. Договір зареєстровано Немирівським районним Відділом регіональної філії ДП «Центр ДЗК» запис в Державному реєстрі земель від 5 травня 2010 року за номером 23 (а.с. 6);

-18.03.2008 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Немирівлатінвест» було укладено договір оренди землі № 25, за яким ОСОБА_5 передав в оренду земельну ділянку площею 3, 9899 га, кадастровий номер - :02:001:0150. Договір зареєстрований Немирівським районним Відділом регіональної філії ДП «Центр ДЗК» запис в Державному реєстрі земель від 13 грудня 2010 року за номером 25 (а.с.7);

-16.05.2012 року померла ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть а.с. 8), спадщину після її смерті, яка складається з вищезгаданої земельної ділянки, прийняла ОСОБА_3, що підтверджено Свідоцтвом про спадщину за законом серії ВТ № 289128 від 12.03.2014 року, зареєстрованим в реєстрі № 289 (а.с.10);

-27.03.2013 року помер ОСОБА_5 спадщину після його смерті, яка складається з вищезгаданої земельної ділянки, прийняла ОСОБА_3, що підтверджено Свідоцтвом про спадщину за законом серії ВТ № 289127 від 12.03.2014 року, зареєстрованим в реєстрі № 288 (а.с. 11);

-18 грудня 2014 року ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Немирівлатінвест» додаткові угоди про заміну сторони Орендодавця на його правонаступника, про що свідчить Додаткова угода до Договору оренди землі № 23 від 18.03.2008 року (а.с. 28) та Додаткова угода до Договору оренди землі № 25 від 18.03.2008 року (а.с. 26).

Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу визнання недійсними договорів оренди землі через відсутність всіх необхідних істотних умов договору, зокрема штучного збільшення строку дії договорів у зв'язку з їх реєстрацією через тривалий проміжок часу від моменту укладення договору.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною другою ст. 15 Закону України «Про оренду землі» установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У пункті 3. 1. оспорюваних договорів оренди, які за своїм змістом є ідентичними, сторони узгодили, що строк дії договорів складає 10 років. (а.с.6, 7).

Отже, оспорювані договори містять таку істотну умову як строк дії договору оренди землі.

Згідно з пунктом 14. 1 оспорюваних договорів, які, як уже зазначалося вище, за своїм змістом є ідентичними, він набуває чинності після підписання і його державної реєстрації.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що спірні договори оренди земельних ділянок не містять усіх, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», істотних умов, а саме: не зважаючи на укладення їх в 2008 році, державна реєстрація проведена в 2010 році, чим фактично продовжено строк дії договору оренди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

За змістом статей 18, 20 цього Закон України «Про оренду землі», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Отже, державна реєстрація правочину не є істотною умовою договору оренди землі, з моментом державної реєстрації пов'язано лише набрання договором чинності, визначення моменту у часі, коли починають діяти права та обов'язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

З огляду на вищевикладене, немає підстав для визнання оскаржуваних правочинів недійсними через те, що фактичне використання земельних ділянок орендарем відбулося з моменту підписання договорів оренди в 2008 році, а державна реєстрація цих договорів була проведена в травні 2010 року.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, не з'ясував суть спору, вдався до оцінки терміну дії оспорюваних договорів оренди, не дав оцінки тому факту, що момент державної реєстрації правочину не є істотною умовою договору оренди землі та дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними, необґрунтовано задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3, без зазначення, яка ж конкретна істотна умова договорів на момент їх укладення не зазначена в оспорюваних договорах.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а отже, вона підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення скасуванню як таке, що постановлене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та невірним застосуванням норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини (п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

На підставі підпункту «б» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України апеляційний суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат: виходячи з положень статті 141 ЦПК України, понесені ТОВ «Немирівлатінвест» та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 920 грн (квитанція на а.с. 68) слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Немирівлатінвест».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» задовольнити.

Заочне рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року, скасувати та постановити нове:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про визнання недійсним договорів оренди землі, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» () 1 920 (одну тисячу дев'ятсот двадцять) гривень понесених ним судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2018 року.