№ 207/1971/18
№ 2/207/1236/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Онищенко Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №14 по вул. Молодіжній в смт. Карнаухівка у м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується договором про поділ спільного майна подружжя від 22.10.2007 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу частини будинку від 19.11.2007 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 У вказаному житловому будинку крім неї зареєстрований її син, ОСОБА_2. В 2014 році він виїхав в Крим на постійне місце проживання. За комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню майна не несе. Вона є пенсіонером, її пенсія є єдиним джерелом для існування. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрован у її будинку, у неї відсутня можливість звернутися з заявою про отримання субсидії на комунальні послуги.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі про що вказано в заяві від 27.08.2018 року.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що позивачці належить будинок №14 по вул. Молодіжній в смт. Карнаухівка в м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується договором про поділ спільного майна подружжя від 22.10.2007 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу частини будинку від 19.11.2007 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4

Відповідно до акту про не проживання від 06.06.2018 року, виданого головою квартального комітету №8 ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку з 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач, не мешкає у будинку, не приймає участі в утриманні майна, що належить позивачці на праві власності, 6 років не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує.

Враховуючи вищевикладене, а також заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання позовних вимог, позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком №14 по вулиці Молодіжній смт. Карнаухівка у м.Камянське Дніпропетровської області,що є підставою для зняття його з реєстрації за адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.К. Подобєд