Справа № 636/252/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.

за участю секретаря судового засідання Селеверстової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 за погодженням начальника вказаного відділу ОСОБА_3, звернулась до суду з поданням про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відносно боржника ОСОБА_1, який народився 20.07.1974 року, що зареєстрований в якості жильця в АДРЕСА_1, за яким закріплений РНОКПП НОМЕР_1, до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

В поданні старший державний виконавець посилається на те, що на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження за № 54685154 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОДПІ податкового боргу у розмірі 509742,28 грн., з примусового виконання виконавчого листа, що був виданий Харківським окружним адміністративним судом 04.06.2015 року по адміністративній справі № 820/1293/15 на підставі постанови зазначеного суду від 27.03.2015 року.

Однак, на момент звернення з даним поданням до суду, вказане судове рішення ОСОБА_1 не виконано, а також він не здійснює будь-яких дій для його виконання. Тому, за таких підстав просить подання задовольнити.

Від державного виконавця Погрібної Т.С. до суду надійшла заява про розгляд подання без її участі, а також про підтримання подання.

Боржник в судове засідання не зявився, про дату час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Від нього надійшла письмова заява в якій він просить вирішити питання про перенесення судового засідання на іншу дату з підстав перебування ним у службовому відрядженні. В підтвердження своєї заяви надав ксерокопію довідки, яка видана від 26.12.2017 року за № 4742, про те, що він перебуває на військовій службі в Харківському зональному відділу Військової служби правопорядку, та копію посвідчення (учасника бойових дій) в якому його прізвище вказано як "Бражник", а також ксерокопію посвідчення про його відрядження від 21.04.2018 року за 141, виданого Харківським зональним відділом військової служби правопорядку, згідно якого термін відрядження складає з 23.04.2018 року по 27.04.2018 року.

Враховуючи положення ст. 441 ЦПК України, якими не передбачено обов'язкової участі боржника, суд вважає за можливе розглянути дане подання без участі боржника.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області - ОСОБА_2 від 12.09.2017 року відкрито виконавче провадження за № 54685154 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОДПІ податкового боргу у розмірі 509742,28 грн. по адміністративній справі № 820/1293/15, який було видано 04.06.2015 року Харківським окружним адміністративним судом.

Однак, боржник в період виконавчого провадження ухиляється від виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2015 року, на підставі якої Харківським окружним адміністративним судом 04.06.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення податкового боргу з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на загальну суму 509742,28 грн., по справі № 820/1293/15.

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України від 13.09.2017 року, інформація стосовно боржника ОСОБА_1 щодо сум доходу та сум утриманого податку в ДРФО відсутня, а також він не перебуває на обліку в органах ДПС.

Відповідно до відповіді з Пенсійного фонду України від 12.09.2018 року, інформація про останнє місце роботи та про отримання пенсії боржника відсутня.

Крім цього, згідно акту державного виконавця від 22.12.2017 року було встановлено те, що за адресою: АДРЕСА_2, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим у звязку з відсутністю мешканців приміщення.

З наведеного вбачається те, що державним виконавцем було вжито ряд виконавчих заходів для виконання судового рішення, але до повноцінної дієвості виконання рішення цього виявилось недостатнім.

Боржник добровільно судове рішення не виконує.

Згідно наданих боржником ксерокопій документів вбачається те, що він станом на 21.04.2018 року є військовослужбовцем Харківського Зонального відділу військової служби правопорядку, прапорщиком командиром взводу забезпечення вказаного відділу.

Таким чином, приймаючи до уваги наявність суми заборгованості та дані про те, що боржник в будь-який момент може виїхати за межі України, що в свою чергу може ускладнити, а також зробити неможливим виконання судового рішення, старший державний виконавець просить тимчасово заборонити боржнику у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема у разі, коли: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Також, обмеження виїзду за кордон боржнику передбачено п. 8 ст. 19 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», у якому зазначено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким відповідно до законодавства не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно дорученнями правоохоронних органів.

Вимогами ст. 441 ЦПК України визначено те, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», встановлено те, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обовязків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для вїзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Отже, наявність у боржника невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням є підставою для тимчасової заборони у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання вказаного рішення.

Таким чином, суд вважає, що дане подання старшого державного виконавця є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

З таких підстав та керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 12, 76, 81, 258-260, 441ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, - задовольнити.

Тимчасово заборонити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, який народився 20.07.1974 року, зареєстрованого в якості жильця в АДРЕСА_1, за яким закріплений РНОКПП НОМЕР_1, без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, - до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Зобовязати Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити контроль стосовно тимчасової заборони у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду.

Суддя: