Провадження № 2/161/4034/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

вивчивши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТМОТОРС» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «ТРАСТМОТОРС» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що 26 липня 2018 року між ним та ТзОВ «ТРАСТМОТОРС» були укладені два попередні договори купівлі-продажу транспортного засобу №0068 та №0069, рік випуску 2015. Згідно п.1.5 поперднього договору сторони зобовязались укласти основний договір 31.07.2018 року за умови повного виконання позивачем пункту 2.1 попереднього договору. На виконання пункту 2.1 попереднього договору ОСОБА_2 було здійснено оплату авансу відповідачу в сумі 25709, 50 грн. за договором № 0068 від 26.07.2018 року та 25709,50 грн. за договором № 0069 від 26.07.2018 року, що підтверджується квитанціями. Після цього, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання транспортних засобів для їх наступної передачі на адресу позивача не надходило, пропозиції щодо укладення основного договору відповідач позивачу не направляв. Відповідно сплачені кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню стороною відповідача, оскільки останній своїх зобовязань за договором не виконав. З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з ТзОВ «ТРАСТМОТОРС» на свою користь кошти в сумі 51419 грн.

16.10.2018 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_2 просить накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 51419 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку № 6566 в АБК «Індустріалбанк», код банку 313849, що належить ТзОВ «ТРАСТМОТОРС», оскільки вважає, що невжиття таких заходів в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду, так як відповідач має багато кредиторів та згідно даних ОСОБА_1 реєстру судових рішень відносно ТзОВ «ТРАСТМОТОРС» відкрито одинадцять аналогічних справ, більше того, згідно наявної у відкритому доступі інформації мережі Інтернет статутний фонд товариства становить 20000 грн., що значно менше стягуваної суми.

Згідно частин 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Сторони в судове засідання не зявились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Тобто, однією із причин, в звязку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Підставами для забезпечення позову є те, що невжиття судом заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Тобто дії суду із забезпечення позову обрання та застосування відповідних заходів забезпечення позову, спрямовуються на забезпечення можливості в подальшому реально виконати рішення суду та захистити права особи, яка звернулась до суду.

Відповідно до даних ОСОБА_1 державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ОСОБА_1 державний реєстр), за номером ідентифікаційного коду юридичної особи 41945751, вказаного позивачем в позовній заяві, заяві про забезпечення доказів та наданих до суду копіях попередніх договорів купівлі-продажу транспортних засобів № 0068 та № 0069 від 26.07.2018 року, зареєстрована юридична особа, що має іншу назву ніж вказана, а саме: ТзОВ "ПІВІСЕНС ПЛЮС" (місцезнаходження юридичної особи: 03150, м.Київ, вул. Предславинська, будинок 34 Б; розмір статутного капіталу: 20000 гривень; засновник та керівник: ОСОБА_3; дата та номер запису в ОСОБА_1 державному реєстрі: 16.02.2018 року; місцезнаходження реєстраційної справи: Департамент реєстрації Харківської міської ради; інформація про здійснення зв'язку з юридичною особою: +43). Будь-яка інформація щодо юридичної особи з назвою «ТРАСТМОТОРС» в ОСОБА_1 державному реєстрі відсутня.

З аналізу даних, які зазначені в попередніх договорах купівлі-продажу транспортних засобів №0068 та №0069 від 26.07.2018 року, встановлено, що відомості про код ЄДРПОУ та номер контактного телефону юридичних осіб "ПІВІСЕНС ПЛЮС" та «ТРАСТМОТОРС» є ідентичними, проте у вказаних попередніх договорах зазначена інша адреса місцезнаходження юридичної особи (61057, м. Харків, провулок Театральний, будинок 2) та прізвище, імя та по-батькові директора юридичної особи (ОСОБА_4В.).

Згідно платіжних доручень від 26.07.2018 року №19035974 та №19035982 позивачем було перераховано кошти на загальну суму 51419 грн. (призначення платежу: сплата за трактор згідно договору №6800 та №6900 від 26.07.2018 року, відповідно) на рахунок № 6566 в АКБ «Індустріалбанк» (код банку отримувача: 313849; отримувач: ТОВ «ТРАСТМОТОРС»; код отримувача: 41945751).

Зважаючи на те, що дані про юридичну особу відповідача у справі є неоднозначними, та відповідно судом не може бути достовірно встановлено, що вказані ОСОБА_2 рахунки банку належать саме ТзОВ «ТРАСТМОТОРС» у звязку з обмеженням процесуального строку розгляду заяви про забезпечення позову, встановленого ЦПК України, що позбавляє суд перевірити вказану інформацію, шляхом надіслання відповідного запиту до АКБ «Індустріалбанк» з метою перевірки належності вказаних рахунків на даному етапі судового розгляду, а також те, що судове рішення не може базуватись на припущеннях, заява позивача про забезпечення позову розцінюється судом як така, що не підлягає до задоволення, оскільки помилкове накладення арешту на кошти іншої юридичної особи, ніж та яка є відповідачем у даній справі може негативно вплинути на її господарську діяльність.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТМОТОРС» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5