Справа № 236/4160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області(а.с.4-6).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, просить розглянути цивільну справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що надала до суду відповідну заяву (а.с.82 ).

Відповідач - представник Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду (а.с.80-81).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, яка постійно мешкала в смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.06.1994 відділом по приватизації та управління комунальним майном при Виконокомі Краснолиманської міської ради народних депутатів, зареєстрованого 15.06.1994 Слов'янським БТІ за реєстровим № 51(а.с.14).

Відповідно до вимог цивільного законодавства, роз'яснень постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 "Про судову практику у справах спадкування" пункт 1 - відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі- ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 524 ч. ч.1, 2 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце тоді, коли воно не змінено заповітом.

Спадкодавець ОСОБА_3 до смерті спадковим майно не розпорядилася, заповіт не залишила.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 був чоловік спадкодавця(а.с.10), ОСОБА_2, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3 оскільки у відповідності до ст. 534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), проживав з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою Лиманської міської ради від 13.11.2018 вих. № 2457(а.с.70), а також отримав свідоцтво про право на спадщину, яке складається з грошову внеску, який зберігається у філії відділення Ощадбанку № 2870/029, посвідченого 23.04.2004 за реєстровим № 1354(спадкова справа № 625 за 2003 рік) на (а.с.69). Інші спадкоємці після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відсутні, що підтверджується повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 08.12.18(а.с.83).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, який постійно мешкав в смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області (а.с.11).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з 1/4 частки житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому у вигляді спадщини після померлої ОСОБА_3, спадщину після смерті якої він прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав.

Цивільне законодавство України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями статтей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1, як дружина померлого (а.с.12). є єдиною спадкоємицею, яка у встановленому законом порядку та строки прийняла спадщину (ст. 1269, 1270 ЦК України). Інших спадкоємців, які реалізували свої спадкові права, немає (а.с. 13).

Для оформлення своїх спадкових прав у встановленому законом порядку, позивач звернулася до нотаріального органу, однак постановою державного нотаріусу Лиманської державної нотаріальної контори від 30.08.2018 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частку будинку з тих підстав, що відсутній правовстановлюючій документ на спірну частку спадкового житлового будинку на ім'я спадкодавця(а.с.71-72).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.1 Узагальнення ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» де зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В абз. з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"від 20.05.2008 № 7 викладена правова позиція суду, що «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження».

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті, отже на теперішній час у позивач отримати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавців немає можливості.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст. 15, 16, 25, 328, 337, 392, 1216, 1218,1241,1245,1262,1268,1269 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Дробишеве, Лиманського району, Донецької області, та складається з:

? (однієї четвертої) частки житлового будинку "А-1'', загальною площею будинку 111,4 кв.м., у тому числі житловою-63,3 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд: літня кухня Б, гараж В, сарай Г, сарай Д, огорожа №1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст рішення складений 22.12.2018.

Суддя -