Провадження №2-о/748/141/18
Єдиний унікальний № 748/2792/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі : головуючої судді -Майбороди С.М.,

при секретарі - Оніщенко Ю.В.,

присяжних Луговської Т.С., Мартусь С.І.,

за участю представника заявника

КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» Романчук О.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», заінтересована особа: ОСОБА_4, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, -

В С Т А Н О В И В:

КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1 який має захворювання на заразну форму туберкульозу і створює епідемічну загрозу для оточуючих. Від проходження лікування ОСОБА_4 відмовляється. Згідно висновку лікарської консультативної комісії та відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 693348 встановлено, що ОСОБА_4 хворіє на вперше діагностований туберкульоз верхніх долей легень з бактеріовиділенням і підлягає стаціонарному лікуванню протягом 3 місяців. Зважаючи на небезпеку хвороби для оточуючих, ОСОБА_4 повинен бути примусово госпіталізований до лікувального закладу для проходження лікування в примусовому порядку строком на 3 місяці.

В судовому засіданні представник КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» заяву підтримала, та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Вказувала, що ОСОБА_4 є бактеріовиділювачем, його форма туберкульозу є заразною, а отже останній підлягає примусовій госпіталізації для лікування. Зазначила, що висновки лікарів, які надав ОСОБА_4 підтвердили, що він хворіє на туберкульоз, однак останній не здав у цих установах аналіз мокротиння, разом з тим за наданими висновками лікарів, йому також пропонувалась госпіталізація.

Особа, відносно якої розглядається примусова госпіталізація до протитуберкульозного закладу, ОСОБА_4 заявлені вимоги не визнав, вказуючи, що він не хворіє на відкриту форму туберкульозу та може лікуватись амбулаторно. На підтвердження заперечень надав висновки лікарів та вказав, що в інституті фтизіатрії аналіз мокротиння не здавав, оскільки не встиг.

Заслухавши пояснення представника КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», заінтересованої особи, дослідивши надані докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в АДРЕСА_2

З представленої копії медичної картки амбулаторного хворого № 693348 слідує, що ОСОБА_4 17.08.2018 року знаходиться на обліку в диспансері з діагнозом : вперше діагностований туберкульоз верхніх долей легень з бактеріовиділенням.

Діагноз був встановлений на підставі проведеного дослідження, враховуючи проведення лабораторного, бактеріологічного, культурального досліджень, результати яких маються у медичній картці амбулаторного хворого.

Відповідно до довідки лікаря-фтизіатра КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», ОСОБА_4 знаходиться під наглядом лікувального закладу з 2018 року з діагнозом ВДТБ (17.08.18) в/д легень (інф) Д-МБТ+М+МГ+Риф-К+Рез-Го кат 1 ког 3 (2018). На даний час не лікується, несе загрозу зараження туберкульозом оточуючих, членів сім'ї та потребує примусового лікування строком на 3 місяці.

За висновком лікарської комісії КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» ОСОБА_4 встановлений діагноз ВДТБ (17.08.18) в/д легень (інф) Д-МБТ+М+МГ+Риф-К+Рез-Го кат 1 ког 3 (2018). Хворого неодноразово викликали та проводили роз'яснення про необхідність стаціонарного лікування до припинення бактеріовиділення і стабілізації туберкульозного процесу, але від лікування останній ухиляється. Хворий ОСОБА_4 становить загрозу розповсюдження туберкульозу для оточуючих та осіб, з якими він контактує. Пацієнт повинен знаходитись на стаціонарному лікуванні 3 місяці ( до стійкого абацилювання).

У суду відсутні підстави ставити під сумнів надані висновок лікарської комісії, а також проведені дослідження, на підставі яких відповідними лікарями-спеціалістами в даній галузі знань був встановлений діагноз та визначено, що хворий ОСОБА_4 становить загрозу розповсюдження туберкульозу.

Як слідує з висновку консультативного прийому в поліклінічному відділенні КЗ «ЧОПТД» ЧОР ОСОБА_4 підтверджено діагноз ВДТБ в/д легень (інф) і вказується, що останній від госпіталізації відмовився та направлений на лікування в Чернігівський ОПТД.

За консультативним висновком Національного інституту фтизіатрії і пульмонології ім.Ф.Г. Яновського НАМН України ОСОБА_4 встановлено діагноз ВДТБ верхньої долі лівої легені (інфільтративний) фази засіву в праву легеню, дестр+, МБТ-,М-,МГ0, Ріф0, К0, резист0, гіст0, кат 1, ког 4. Рекомендовано розпочати основний курс хіміотерапії в тубдиспансері за місцем проживання та провести дослідження мокротиння на МБТ бактеріоскопічно, культурально, молекулярно-генетично та методом ВАСТЕК з проведенням ТМЧ.

Як встановлено з судовому засідання з пояснень ОСОБА_4 він не проходив в Інституті фтизіатрії аналіз мокротиння, що є основним аналізом, який підтверджує те, що останній має заразну форму туберкульозу.

Отже, наданими ОСОБА_4 документами не спростовано висновку лікарів КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» про те, що останній має діагноз туберкульоз верхніх долей легень з бактеріовиділенням, а отже становить загрозу розповсюдження туберкульозу для оточуючих та осіб, з якими він контактує.

Згідно ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки останній становить загрозу розповсюдження хвороби, що підтверджується мотивованим медичним висновком про необхідність його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 293-294, 343-346 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», заінтересована особа: ОСОБА_4, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу - задовольнити.

Примусово госпіталізувати до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в АДРЕСА_3, для проходження стаціонарного примусового лікування строком на 3 місяці.

Строк рахувати з дня фактичної госпіталізації.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2018 року.

Суддя С.М. Майборода

Присяжні : Т.С. Луговська

С.І. Мартусь