Номер провадження 2/754/2743/18
07 листопада 2018 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (далі - ПрАТ «СК «Мега-Поліс») через представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу.
Позовні вимоги мотивує наступним.
19.06.2017 року до ПрАТ «СК «Мега-Поліс» надійшло повідомлення від страхувальника про страховий випадок, який настав внаслідок ДТП, що сталася 18.06.2017 року о 16:30 год. по вул. Жилянській, 45, в м. Києві.
На запит позивача стосовно обставин ДТП було повідомлено, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України, який керував автомобілем, марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2, який належить ТОВ «Технополіс 15».
Вартість автотоварознавчого дослідження було сплачено позивачем в сумі 750 грн. на користь ТОВ «Незалежна Експертно-асистуюча Компанія».
Таким чином, до ПрАТ «СК «Мега-Поліс», яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля, марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2, за шкоду, завдану майну третіх осіб внаслідок ДТП було застраховано в ПрАТ «СК «Альфа-Страхування», відповідно до полісу серії АК №5712875 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент настання ДТП.
Також відповідач попереджався, що у разі ігнорування даного листа ПрАТ «СК «Мега-Поліс» буде змушене пред'явити вимоги до відповідача, як до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування шкоди.
Зазначений лист був отриманий особисто відповідачем 04.12.2017 року, проте, жодної відповіді від нього на адресу позивача не надходило.
З огляду на викладене, позивач через представника звернувся до суду з даним позовом, відповідно до вимог якого просить суд:
1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» вартість автотоварознавчого дослідження у розмірі 750 грн.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» судовий збір в розмірі 1600 грн.
Представник позивача Ярчук Н.В. в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак, конверти із судовими повістками та копією позовної заяви з додатками повернулись до суду з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання». Відзив на позовну заяву, будь-які заяви/клопотання відповідача до суду не надходили.
За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України за відсутності сторін.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року, 18.06.2017 року приблизно о 16:30 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем, марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2, поблизу будинку №45 по вул. Жилянській в м. Києві, порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, а саме - будучи неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Fiat Albea», д.н.з. НОМЕР_1, що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів.
Зазначеною постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за фактом вчинення вказаної ДТП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 11).
19.06.2017 року до ПрАТ «СК «Мега-Поліс» надійшло повідомлення від страхувальника про страховий випадок, який настав внаслідок ДТП, що сталася 18.06.2017 року о 16:30 год. по вул. Жилянській, 45, в м. Києві (а.с. 9).
За проведення вищезазначеного автотоварознавчого дослідження позивачем на користь ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія» було сплачено грошові кошти в сумі 750 грн., що підтверджується копією рахунку №444-2017 від 26.06.2017 року (а.с. 23) та копією платіжного доручення №2274 від 04.07.2017 року (а.с. 24).
Однак, жодної відповіді від відповідача ОСОБА_1 на вказаний лист до ПрАТ «СК «Мега-Поліс» не надійшло.
Проаналізувавши всі встановлені обставини в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Пункт 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно підпункту «г» пункту 38.1.1. статті 38 вищезазначеного Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону та якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до ст. 1194 ЦК України, соба, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», проведення оцінки майна є обов'язковим, зокрема, у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Згідно з приписами ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «СК «Мега-Поліс» та необхідність їх задоволення.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 993, 1187, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - в матеріалах справи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_1.
Повний текст заочного рішення суду складено 19.11.2018 року.
Суддя