Справа № 450/1494/18 Провадження № 2/450/1286/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (відповідач1) та ОСОБА_3 (відповідач 2), про виселення,-

в с т а н о в и в:

17 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та, з врахуванням уточнених 17.08.2018р. позовних вимог, просить виселити відповідачів з належному йому на праві власності будинку №96 по вул.Шухевича у с.Зимна ВодаПустомитівського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі договору дарування від 25.11.2016 р. він набув у власність будинок по вул.Шухевича,96 у с.Зимна Вода Пустомитівського району, в якому на даний час являються зареєстрованимийого батько ОСОБА_4 та колишня дружина батька ОСОБА_5 зі своїм сином ОСОБА_2 За даною адресою відповідачі не проживають тривалий час, їх місце знаходження йому невідоме, такі не знаходяться з ним в родинних стосунках, так як у 2017р. його батько розлучився з відповідачкою ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з вище зазначених підстав та просить їх задовольнити. Крім того зазначив, що останній раз бачив відповідачів приблизно 5-6 років тому, їх особистих речей в належному йому будинку немає, за даною адресою вони не проживають понад рік часу і їх місце знаходження йому невідоме. Факт непроживання відповідачів підтверджується ОСОБА_6, які складалися, починаючи з лютого 2017 р. Пояснив, що просить прийняти рішення про виселення відповідачів з тих підстав, що в такий спосіб має намір зняти їх з реєстрації в належному йому будинку.

В судовому засіданні позивачу розяснено вимоги закону про обрання такого способу захисту порушених прав, який в даному випадку є необхідним та не буде суперечити закону, однак і після таких розяснень та надання терміну для усунення виявлених недоліків, позивач наполіг на прийнятті рішення про виселення відповідачів.

Відповідачі, які належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційном у веб-сайті судової влади України, повторно не з'явилися в судове засідання без повідомлення причин та не подали відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказамив їхсукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд встановив наступне.

Встановлено, що за двома Договорами дарування, укладеними 25.11.2016р. , ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 1/ 2 частину житлового будинку№96 по вул.Шухевича у с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області загальною площею 83,0 кв.м, а також земельну ділянку площею 0,0689 га, на якій знаходиться даний будинок ( а.с.16-18).

ОСОБА_6 довідки №1532 від 15.05.2018р., виданої Зимноводівською сільською радою, за адресою с.Зимна Вода, вул.Шухевича,96 Пустомитівського району значаться зареєстрованими: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, квартиропіднаймачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Голова господарства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 по даній адресі не зареєстрований ( а.с.2).

ОСОБА_6 перевірки особи по місцю проживання, складених в період з 28.02.2017р. по 16.01.2018р., ОСОБА_5 та її син ОСОБА_2 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_5, однак в даному будинку не проживають понад рік часу, їх місце проживання невідоме( а.с.4-15).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (майном) на власний розсуд.

ОСОБА_6 ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

ОСОБА_6 з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі : визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За змістом ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі -Закон) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Статтею 109 ЖК України встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Статтею 116 та 117 ЖК України встановлюється вичерпний перелік підстав для виселення громадян без надання іншого жилого приміщення, а саме: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. А також у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер.

Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

ОСОБА_6 положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, якімають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідачі, як члени сім»ї колишнього власника будинку №96 по вул.Шухевича в с.Зимна Вода Пустомитівського району, раніше проживали та були зареєстровані за даною адресою, однак такі добровільно виселились з даного житлового будинку та в ньому не проживають понад рік часу, але залишаються зареєстрованими за даною адресою.

Суд, системно аналізуючи норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, як власника житла. Тому суд приходить до висновку , що позовні вимоги є безпідставними.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»; ст .ст.13,16,319,391 ЦК України; ст.ст.109,116,17 ЖК України; ст.ст.5, 12, 13,76,81,141,258-259, 263-265,273,280-284, 351-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення за адресою с.Зимна Вода, вул.Шухевича,96 Пустомитівського району Львівської області, відмовити.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Пустомитівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 31.10.2018 р.

СуддяОСОБА_7