Справа № 439/763/17 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/1299/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_2, його представника -

ОСОБА_3, представника ТОВ «Кредитні ініціативи» -

Дзундзи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про зняття арешту (заборони) з майна,

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт (заборону на нерухоме майно) з іпотечного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1), яка належить ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2, накладений згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 17350922 від 21.11.2014, номер запису про іпотеку: 7760405, номер запису про обтяження: 7760361.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.02.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №149, виконання зобов'язань за яким забезпечено іпотекою вказаної вище квартири.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 16.04.2010 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення перед банком заборгованості за кредитним договором в розмірі 352176,94грн. (43202 доларів США) було звернуто стягнення на предмет іпотеки.

На виконання рішення суду позивач погасив вказану заборгованість в повному обсязі, у зв'язку з чим 22.05.2012 року було закінчено виконавче провадження, однак, первісний кредитор та новий кредитор - ТОВ «Кредитні ініціативи», яке набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором, не підтверджує відсутності заборгованості за кредитним договором для зняття заборони з іпотечного майна, а тому позивач просить зняти таку заборону у судовому порядку, оскільки вважає, що з виконанням зобов'язань за рішенням суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором припинилось основне зобов'язання та, відповідно, припинилась іпотека нерухомого майна, зобов'язання за якою є похідним від основного.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 14.05.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Знято арешт (заборону на нерухоме майно) з іпотечного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1), яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, накладений згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 17350922 від 20.11.2014, номер запису про іпотеку: 7760405, номер запису про обтяження: 7760361.

В задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовлено.

Стягнуто з відповідачів у користь позивача по 320 грн. з кожного на відшкодування сплаченого позивачем судового збору за подання вказаного позову.

Рішення суду оскаржили відповідачі ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», просять рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи, які є аналогічними за змістом, апелянти обґрунтовують тим, що зобов'язання за кредитним договором не припинилось, оскільки за позивачем існує заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 14101,74 доларів США та комісією в розмірі 6294,73 грн., які були нараховані за період з 16.04.2010 року по 17.05.2012 року, вже після ухвалення рішення суду від 16.04.2010 року, право вимоги на яку перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення від 17.12.2012 року, крім того, ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначає, що має право на стягнення трьох процентів річних на підставі ст.625 ЦК України в межах строку дії кредитного договору до повного виконання боржником своїх зобов'язань за цим договором.

Апелянти зазначають, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та зобов'язань за цим договором вцілому і не позбавляє кредитора права на стягнення інших передбачених договором платежів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, у зв'язку з цим вважають вимогу позивача про зняття заборони з предмета іпотеки передчасною, оскільки у випадку погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, це питання може бути вирішено в позасудовому порядку.

На думку апелянтів, суд неправильно встановив фактичні обставини справи, не давши належної правової оцінки доказам, які є в матеріалах справи і на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не застосував до спірних правовідносин матеріальний закон, який підлягав застосуванню.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім сторони позивача та сторони відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційних скарг, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено що 29.02.2008 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в подальшому перейменованого на ПАТ«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», (кредитодавцем) та ОСОБА_2 (позичальником) укладено кредитний договір №149, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 50000 доларів США, який зобов'язувався повернути в термін до 24.02.2018 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних, шляхом внесення щомісячних платежів у порядку та строки, передбачені цим договором(а.с.4-7 т.1).

Виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечено іпотекою належного позивачу ОСОБА_2 та третім особам ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки, укладеного 06.03.2008 року (а.с. 8-11 т.1).

У грудні 2008 року ПАТ«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості, і рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 16.04.2010 року (а.с.12-15 т.1) у справі №2-154/2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.02.2011 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 352176,94грн. (43202 доларів США), звернуто стягнення на квартиру №14, яка знаходиться за адресою: Львівська область, м. Броди, вул. Коновальця, 1 і передана в іпотеку згідно з договором іпотеки від 06.03.2008 року.

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 22.05.2012, винесеною державним виконавцем ВДВС Бродівського РУЮ, боржником ОСОБА_8 сплачено борг згідно з квитанцією №74 від 15.05.2012, чим виконано рішення суду самостійно (а.с.16 т.1).

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого банк відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право грошової вимоги до боржників за вказаним кредитним договором та договорами забезпечення (а.с.112-138 т.1).

Листом ТОВ «Кредитні ініціативи» №17011/1 від 17.01.2017 року (а.с.24 т.1) повідомило позивача, що станом на 17.01.2017 року за кредитним договором №149 існує прострочена заборгованість, а тому Товариство не може задовольнити вимоги ОСОБА_2 щодо зняття заборони відчуження предмета іпотеки.

За змістом ст.ст.526, 530 ч.1, 610 та 612 ч.1 ЦК України, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладені вище норми матеріального права, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року (Справа №444/9519/12, Провадження №14-10цс18), дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред'явлення такої вимоги процентів за користування кредитом.

Після цього, кредитодавець має право лише на стягнення з боржника інфляційних втрат (якщо кредит було надано в національній валюті - в гривнях) та трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідно до статті 625 ЦК України.

Отже, з огляду на наведені вище норми матеріального права й правову позицію Великої Палати Верховного Суду, а також встановлений та визнаний стороною відповідача факт повного виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення зобов'язань за кредитним договором внаслідок належного його виконання та, відповідно, про припинення іпотеки на підставі ст.17 Закону України «Про іпотеку», оскільки новий кредитор придбав у первісного кредитора право вимоги на проценти та комісії, нараховані вже після пред'явлення до боржників вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, на які новий кредитор в силу наведеної вище правової позиції не має права.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача заявив клопотання про встановлення строку для подання документів на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, однак, таке клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, лише у випадку, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, а в даному випадку, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційних скарг залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 січня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.