26.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/6885/18
Єдиний унікальний номер 205/6885/2018
Провадження № 2/205/3077/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24 вересня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків з додержанням вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 7 листопада 2018 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 грудня 2018 року судовий розгляд справи було відкладено та визначено дату розгляду справи 26 грудня 2018 року.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2014 року, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 3 квітня 2018 року шлюб між ними було розірвано, прізвище позивача змінено на ОСОБА_1, вона та відповідач є батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач участь у матеріальному забезпеченні дитини участь не приймає. Позивач у своєму позові просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачу ОСОБА_2 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали судді від 12 листопада 2018 року про відкриття провадження по справі разом з судовою повісткою-повідомленням, копією позову та доданими до нього документами. У встановлений в ухвалі судді від 12 листопада 2018 року строк відзив на позов відповідачем подано не було.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2014 року (а.с. 7). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 3 квітня 2018 року шлюб між ними було розірвано, прізвище позивача змінено на ОСОБА_1 (а.с. 8).

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

На теперішній час сторони стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо.

Позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своїм малолітнім сином, займається його вихованням та утриманням. Відповідач у матеріальному забезпеченні дитини участь не приймає.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Син сторін ОСОБА_3 малолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який добровільно допомогу на утримання дитини не надає, позивач стверджує, що відповідач є фізичною особо-підприємцем, здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 2 000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3.

Разом з тим, з урахуванням того, що суду невідомий дохід відповідача, який він отримує, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково у зазначеному вище розмірі, у задоволенні інших позовних відмовити. Згодом позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у разі отримання інформації про дійсний дохід відповідача, якщо з'ясується, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж стягується цим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина з дня подання позову, тобто з 24 вересня 2018 року.

На підставі п. 7 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, абз. 1 ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України, абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ч. 6 ст. 141, ст. ст. 263, 264, 265, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3, починаючи стягнення з 24 вересня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні інших позовних відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко