УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/7994/18

Провадження№4-с/751/52/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2

заінтересована особа: ОСОБА_3

представник заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення штрафу від 05.11.2018 року, реєстраційний номер виконавчого провадження ВП №12531225 та провести розподіл судових витрат відповідно до положень ЦПК України.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.08.2008 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: Альони, ІНФОРМАЦІЯ_1, Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Євгенії, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1 000 грн щомісячно. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист. За цим листом відкрито виконавче провадження №12531225, яке знаходиться на виконанні Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Зазначає, що у звязку з частковою сплатою аліментів виникла заборгованість в сумі 81 975,72 грн. У звязку з існуванням заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, державним виконавцем Літвін Л.В. 05.11.2018 року винесено постанову про накладення штраф в розмірі 40 987,86 грн, яку отримав 08.11.2018 року. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що грубо порушує норми матеріального права оскільки до 28.08.2018 року за існування заборгованості по сплаті аліментів ніяких штрафів не існувало, такого виду відповідальності не було. Тобто за існування заборгованості по сплаті аліментів саме 28.08.2018 року у законодавстві України було погіршено становище боржника, введено новий вид відповідальності у вигляді штрафу, який визначається у залежності від строку накопичення заборгованості і її сумарного розміру. Вказує, що оскільки відповідно до Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, а в даному випадку дія закону погіршує становище людини, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити, з підстав викладених у скарзі, а також просив стягнути витрати на правничу допомогу (а.с.36-37). Вказав, що відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, так як, вважає по даній категорії справ не передбачений.

Державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнала, просила відмовити на підставі заперечень (а.с.20-21). Зазначила, що постанова про накладення штрафу від 05.11.2018 року винесена у відповідність до ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є такою, що підлягає виконанню.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи без її участі у відповідності до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Вислухавши представника заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права та свободи.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Законом України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України (стаття 7).

Як вбачається із матеріалів справи у Деснянському відділі державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №2-1337, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова 27.08.2008 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: Альони, ІНФОРМАЦІЯ_1, Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Євгенії, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 21.03.2008 року та до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.24).

24 квітня 2009 року відкрито виконавче провадження №12531225 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с.23).

У подальшому, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.07.2018 року збільшено розмір аліментів з 1 000 грн до 3 000 грн (а.с.25).

У звязку з частковою сплатою боржником аліментів станом на 01.01.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 85 467 грн, що підтверджується розрахунком (а.с.21-22).

05.11.2018 року головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 у зв'язку з наявністю у боржника вищевказаної заборгованості, яка виникла за період з 21.03.2008 року по 01.11.2018 р., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки була винесена постанова, відповідно до якої на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів (а.с.5).

Відповідно до п. 3 ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» (зі змінами від 03.07.2018 року, що набрали чинності 28.08.2018 року) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві визначені у ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після 28.08.2018 року. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до 28.08.2018 року її розмір та тривалість накопичення вказана новація законодавства не розповсюджується. Ця раніше вже існуюча заборгованість не може впливати і враховуватись при визначенні штрафних санкцій у майбутньому на заборгованість, яка виникне після 28.08.2018 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України, як акт прямої дії.

Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Такі роз'яснення містяться у пунктах 1 та 2 Постанови ПВС України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про визнання неправомірною постанову головного державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення штрафу від 05.11.2018 року.

Скарга в частині скасування вищевказаної постанови не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судові рішення, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги, визначені ст. 451 ЦПК України.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року №14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Тому, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», саме державний виконавець приймає рішення про скасування постанови про накладення штрафу. Крім того, порушені права заявника поновлені шляхом визнання неправомірною оскаржуваної постанови.

Також не підлягає задоволенню вимога представника заявника про стягнення витрат за правничу допомогу в сумі 5 000 грн, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов'язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, участь адвоката, який представляє інтереси заявника у справі ОСОБА_4 і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги (а.с.15), договором про надання юридичних послуг (а.с.4) та актом приймання передачі грошових коштів від 10.11.2018 року (а.с.37).

Однак, представником заявника не подано до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, часу витраченого на виконання цих робіт (надання послуг), у зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та розмір витрат заявника на правничу допомогу.

Відповідно до роз'яснень п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 258-260, 355, 448-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення штрафу від 05.11.2018 року, реєстраційний номер виконавчого провадження ВП №12531225.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.12.2018 року.

Суддя Н. В. Маслюк