справа №619/4139/18
провадження №2-о/619/142/18
УХВАЛА

16 жовтня 2018 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Болибок Є.А.

Імя (найменування) сторін та інших учасників справи:

заявник: ОСОБА_1,

заінтересована особа: приватний нотаріус ОСОБА_2,

заінтересована особа: ОСОБА_3,

розглянув заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своїм рідним дідом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент смерті ОСОБА_5

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заява подана без додержання вимог, викладених у ст.318 ЦПК України.

Згідно ст.318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У заяві не зазначено з якою метою заявник просить встановити факт свого постійного проживання з ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11 грудня 2003 року громадянин України зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У поданій до суду заяві представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 вказав адресу заявника: Харківська область Дергачівський район смт Солоницівка вул. Зоряна №21.

Проте, як вбачається з доданої до заяви копії листа приватного нотаріуса ОСОБА_2 №б/н від 21.05.2018 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, до заяви не додані докази, що підтверджують викладену в заяві обставину, що місце проживання (перебування) заявника у встановленому порядку зареєстроване в Дергачівському районі Харківської області.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.ст.185 ч.2, 258-260, 316, 318, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви та надати строк десять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню окремо від рішення судуне підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Є. А. Болибок