Справа № 415/3678/18
Провадження № 2/415/1467/18
11.09.18 м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області
в складі головуючого судді Старікової М.М.,
за участю секретаря судового засідання Тимофієвої О.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернулася позивачка, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей. Подружні стосунки між сторонами були припинені, у зв'язку з окремим проживанням, з втратою почуття любові і поваги один до одного, спільне господарство не ведуть. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю та про місце проживання дітей на теперішній час не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду відповідач не повідомив. Заперечень на позов ним надано не було.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши докази у справі суд встановив:
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 21 липня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 21 липня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 191, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_1.
З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3, виданого 21 липня 2016 року та серії НОМЕР_2, виданого 21 липня 2016 року, вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно.
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала втрата почуття любові і поваги один до одного та окреме проживання. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні з березня 2018 року, спільне господарство сторони не ведуть.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Неповнолітні діти залишаються проживати з позивачкою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 263,265,268,273,280,354 ЦПК України , суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21 липня 2016 року, Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області, Україна, актовий запис № 191 (серія НОМЕР_4) - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в апеляційному суді Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: М.М.Старікова