РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Середюк О.А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15 липня 2013 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Протягом декількох років після розлучення позивачем неодноразово здійснювалися спроби вивезти доньку за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, проте відповідач, щоразу необгрунтовано та безпідставно затримував оформлення документів.

Такі систематичні дії відповідача призводять до ускладнення процедури оформлення документів на виїзд неповнолітньої особи за кордон та переносу запланованих поїздок за межі України, затримки у придбанні білетів, додаткових незапланованих та безпідставних фінансових затрат. Проте, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову в оформленні документів, відповідач не наводить. Позивач вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку.

Позивач додатково зауважила, що поїздка здійснюється для оздоровлення та відпочинку дитини на короткий термін, без мети постійного проживання за межами України. Таким чином, жодні права батька, встановлені чинним законодавством України, в тому числі на побачення з дитиною, порушуватися не будуть.

З огляду на ці обставини, позивач має намір з 10 вересня 2018 року по 10 листопада 2018 року виїхати разом з дочкою до Центру Слуху і Речі Medincus, який знаходиться за адресою: Республіка Польща, Каєтани, вул. Мокра, буд.7, без згоди батька.

У зв'язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, але при цьому від її представника ОСОБА_5, який діє за довіреністю від 15.01.2018р., надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача за наявними в справі матеріалами.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлений позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15 липня 2013 року був розірваний (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивач та відповідач мають неповнолітню дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №317, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.9).

На підставі ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні було досліджено заяву відповідача ОСОБА_2, в якій останній визнав позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням вищевстановленого, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.0.1 від 27.08.2018р..

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, ОСОБА_1 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотківсплаченого нею судового збору при подачі позовної заяви, тобто 352 грн. 40 коп..

На підставі викладеного, керуючись Положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст.141,150 СК України, ст.313 Цивільного Кодексу Уст.ст.2,4,5,19, ч.1 ст.82, ч.1 ст.142, ч.3 ст.200, ст.ст. 258-259, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у Центр Слуху і Речі Medincus, який знаходиться за адресою: Республіка Польща, Каєтани, вул. Мокра, буд.7, для відпочинку та оздоровлення без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на строк два місяці з 28 вересня 2018 року по 10 листопада 2018 року.

Зобов'язати Управління Державної Казначейської служби України у Жашківському районі Черкаської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору, сплаченого 27.08.2018р. згідно квитанції 0.0..1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик