Справа № 541/2241/18
Провадження № 2-з/541/25/2018
У Х В А Л А

09 жовтня 2018 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

04.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаною заявою. В якій просив суд з метою забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2018, вжити заходи забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії, а саме:

заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам та іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, та інше) щодо наступних об'єктів нерухомого майна:

- будівель, що знаходяться в м. Миргороді Полтавської області по вул. Сорочинській, 90, що в цілому складаються з кафе А-1, загальною площею 99,7 кв.м., гаражу-складу Г-1 загальною площею 108,0 кв.м., за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 109;

- земельної ділянки загальною площею 0,0100 га., з кадастровим номером :50:066:0038, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Сорочинська, 90, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 109, до набрання законної сили рішенням суду за вказаним позовом.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2016 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором №0076/07/25-Z від 14 вересня 2007 року в сумі 77731,01 грн.

На виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили, постановою головного державного виконавця Миргородського МРВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області від 17.08.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 51951991. 19.08.2016 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. При цьому в постанові зазначено, що вона направляється на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року, яке набрало законної сили 24 січня 2017 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0076/07/25-Z від 14 вересня 2007 року укладеним між АКБ «Форум», і ОСОБА_1 в розмірі 111832,17 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: будівлю гаражу-складу та земельну ділянку м. Миргород вул. Сорочинська,90, шляхом продажу з прилюдних торгів.

Згідно з даними Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нерухомого майна, що було предметом іпотеки, є ТОВ «СТРАТЕГ ІНВЕСТ» яке зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.09.2018 про реєстрацію права власності на будівлю та на земельну ділянку по вул. Сорочинській, 90 в м. Миргороді Полтавської області.

Вважає, що перехід права власності на нерухоме майно, реєстрація якого відбулась на підставі зазначених вище рішень державного реєстратора від 04.09.2018 року, є незаконним, а рішення та записи про право власності повинні бути скасовані, як такі, що суперечать Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку» та іпотечному договору.

В звязку з цим він має намір звернутися до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2018 індексні номери 42825624, 42825439, але підготовка позову потребує певного часу для зібрання доказів і належного оформлення позовної заяви тому просить задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням суду від 12 січня 2017 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0076/07/25-Z від 14 вересня 2007 року укладеним між АКБ «Форум» і ОСОБА_1 в розмірі 111832,17 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: будівлю гаражу-складу та земельну ділянку м. Миргород вул. Сорочинська,90, які належать ОСОБА_1 шляхом їх продажу з прилюдних торгів. Рішення набрало законної сили 24 січня 2017 року.

В Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, власником нерухомого майна, що було предметом іпотеки, заначено іпотекодержателя ТОВ «СТРАТЕГ ІНВЕСТ» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2018 про реєстрацію права власності на будівлю та на земельну ділянку по вул. Сорочинській, 90 в м. Миргороді Полтавської області (а.с.16-17).

Відповідно до положень ч.6 ст.153 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В своєму клопотанні ОСОБА_1 не обґрунтував як саме невжиття забезпечення позову, до подання позовної заяви, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду ухваленого за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2018.

Перехід права власності іпотечного майна від ОСОБА_1 до ТОВ «СТРАТЕГ ІНВЕСТ» та його реєстрація відбулися на підставі іпотечного договору від 14 вересня 2007 року, зазначених вище рішень державного реєстратора від 04.09.2018 року, в порядку виконання рішення суду від 12 січня 2017 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотечного майна з прилюдних торгів відповідно до ст. 41 ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись: ст.153, ч.2 ст.247, 258-260, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_3