АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа №641/2853/18

Провадження № 22-ц/790/4857/18

11 вересня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Державне казначейство України

відповідачГоловне управління Національної поліції в Харківській області

відповідачпрокуратура Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 липня 2018 року (суддя - Фанда О.А.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Головного управління Національної поліції в Харківській області, прокуратури Харківської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю органів досудового слідства та прокуратури,-

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала про те, що 14.08.2017 року вона звернулася до посадових осіб Харківської місцевої прокуратури № 5 з заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ПАТ «Полтава Банк», проте відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

09.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ПАТ «Полтава Банк» та директором ТОВ «Охрана Аріан Плюс» та 13.02.2018 року отримала відповідь про направлення заяви до Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції (далі ВП ГУНП) в Харківській області для прийняття рішення.

07.03.2018 року вона отримала відповідь від Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області, що її заява не містить об'єктивних даних, які б свідчили про ознаки вчиненого правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до реєстру досудових розслідувань відсутні.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 року її скаргу на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 та начальника Слобідського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено, зобов'язано начальника слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, як керівника органу досудового розслідування надати доручення про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви ОСОБА_1 від 09.02.2018 року та розпочати досудове розслідування. При цьому судом встановлено порушення уповноваженими особами Слобідського ВП ГУНП в Харківській області вимог ст. 214 КПК України.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що в результаті неправомірної бездіяльності посадових осіб Харківської місцевої прокуратури № 5 та Слобідського ВП ГУНП в Харківській області вона була змушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, позивачка просила стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на відшкодування моральної шкоди 22 338 гривень.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі.

Представник Державної казначейської служби проти задоволення позову заперечував.

Представник прокуратури Харківської області проти задоволення позову заперечував.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області проти задоволення позову заперечував.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26.07.2018 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що неправомірними діями посадових осіб поліції та прокуратури їй спричинено шкоду, яка на її думку, має бути відшкодована за рахунок держави.

Відповідачі правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Разом з тим, згідно п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 ст. 214 КПК України тільки з моменту внесення відомостей до ЄРДР розпочинається досудове розслідування.

Згідно п. 4 даної статті відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на досудовому слідстві регламентовано ст. 303 КПК України.

Згідно п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, на досудовому розслідуванні в слідчому відділі Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000786 від 04.04.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 182 КК України.

З заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 звернулася 09.02.2018 року.

07.03.2018 року вона отримала відповідь від Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області, що її заява не містить об'єктивних даних, які б свідчили про ознаки вчиненого правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до реєстру досудових розслідувань відсутні.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 року (а.с. 14).

Позивач є потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також урахування інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Встановлено, що дії прокуратури, які позивач вважає незаконними, такими, що порушують її права, гарантовані Конституцією України, та стосуються невнесення до ЄРДР заяви позивача про кримінальне правопорушення та ряду інших процесуальних дій, безпосередньо регулюються КПК України, стаття 303 якого передбачає право оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження доводів про заподіяння працівниками поліції та прокуратури їй моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко