_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/617/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.12.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи : ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «АК Промислово-Інвестиційний Банк», державний реєстратор Одеської філії КП «Реєстрація нерухомості» - ОСОБА_4 про визнання недійсною реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи : ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «АК Промислово-Інвестиційний Банк», державний реєстратор Одеської філії КП «Реєстрація нерухомості» - ОСОБА_4 про визнання недійсною реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушуючи охоронюване законом право власності позивачів як власників квартири АДРЕСА_1 і Петрова у м.Одесі, порушивши норми Закону України «Про іпотеку» та вимоги законодавства при реєстрації права власності на нерухоме майно, здійснивши 29.10.2018 року реєстрацію права власності з одного власника на іншого на підставі іпотечного договору, та на підставі вказаної реєстрації почали здійснювати дії з приводу виселення позивачів.

Разом з позовом позивачі подали заяву, якою просять суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

-негайного накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси, власником якої є відповідач;

-заборони відповідачу або іншим особам, яким будуть надані повноваження від відповідача здійснювати будь-які угоди по відчуженню даного нерухомого майна;

-заборони відповідачу або іншим особам, яким будуть надані повноваження від відповідача, вчиняти дії щодо примусового проникнення до житла, квартири АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси;

-заборони відповідачу або іншим особам, яким надані відповідні повноваження відповідачем, вчиняти будь-які дії щодо примусового виселення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та членів їх родини із квартири АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси, яка є єдиним їх житлом .

В обґрунтування поданої заяви позивачі зазначили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по справі у випадку задоволення позовних вимог та накладення арешту забезпечить виконання майнових вимог позивача у разі задоволення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч.1ст.153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивачів про забезпечення позовних вимог підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідна письмова заява будь-якої з осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; зупиненням митного оформлення товарів; арештом морського судна та інші.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому. Зокрема, не допускається забезпечення позову шляхом заборони органам управління юридичних осіб приймати рішення, виконувати статутні функції, здійснювати господарську діяльність.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є визнання недійсною реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на квартиру.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивачів та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним задовольнити подану позивачем заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси, заборони відповідачу або іншим особам, яким будуть надані повноваження від відповідача, вчиняти дії щодо примусового проникнення до житла, квартири АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси, заборони відповідачу або іншим особам, яким надані відповідні повноваження відповідачем, вчиняти будь-які дії щодо примусового виселення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та членів їх родини із квартири АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст.4,12,149-153,258-261 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково. Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси; номер запису про право власності 28678412, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», код ЕДРПОУ 35326253.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», код ЕДРПОУ 35326253 або іншим особам, яким будуть надані повноваження від ТОВ «Кредитні ініціативи», вчиняти дії щодо примусового проникнення до житла - квартири АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси;

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», код ЕДРПОУ 35326253 або іншим особам, яким будуть надані повноваження від ТОВ «Кредитні ініціативи», вчиняти будь-які дії щодо примусового виселення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та членів їх родини із квартири АДРЕСА_1 та Петрова м.Одеси.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» для виконання.

В решті вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали суду для виконання направити учасникам процесу.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гниличенко М. В.