ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/807/17
п/с № 2/174/75/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Данилюк Т.М.,

за участю секретаря Шарапової О.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором б/н від 26.05.2014 року, в сумі 24549,41 гривень та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 гривень.

В обґрунтування позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що між ним та відповідачем 26.05.2014 року, був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у заяві. У порушення умов вказаного договору, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 06.11.2017 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 24549,41 гривень.

04.12.2017 року, суддею було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про ОСОБА_1, з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи, згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

09.01.2018 року від виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, надійшла відповідь на запит, згідно якої було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

09 січня 2018 року, по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачеві за адресою його реєстрації.

Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

31 січня 2018 року відповідач надав заяву про розгляд справи з викликом сторін.

31 січня 2018 року, ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, клопотання відповідача було задоволено та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

17.01.2018 року відповідач отримав копію позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» з додатками та надав відзив, згідно якого просив залишити позов без задоволення, так як він вважає його незаконним, необґрунтованим. Також не погоджується з сумами зазначеними в розрахунку, тому що боргових зобовязань перед позивачем у нього немає, так як копія анкети не може підтверджувати існування боргу, а умови та правила надання банківських послуг ним не підписувались, тому просив у позові відмовити.

В свою чергу, представником позивачем надано відповідь на відзив де зазначено, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій зазначено, що підписавши цю заяву, він ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом із цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім того, відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується її власним підписом у заявці про приєднання. Заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають договір про надання банківських послуг. Тобто між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які вказують на вчинення двостороннього кредитного договору. Виконання відповідачем умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору, позичальник не звертався в банк за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився. Доказом підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. При підписанні кредитного договору сторони чітко та добровільно обумовили обсяг взаємних прав та обовязків, одночасно встановивши рівень відповідальності та порядок дій у разі порушення норм договору. Будь-яких дій, щодо введення відповідача в оману при укладенні кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк», як сторона договору, не вчиняв та будь-яких підтверджень в обмеженні останнього його можливості прочитати договір у момент підписання, він не надав. Позов про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення неустойки у вигляді пені відповідачем не заявлявся, а тому договір у цій частині є дійсним. На момент укладення кредитного договору, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, зокрема надання кредиту позичальнику, тобто відсутні підстави для визнання договору недійсним. Відповідач отримував перевипущені картки, користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів. Також з виписки про рух коштів видно, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором.

Відповідно до клопотання відповідача, ухвалою суду від 01.03.2018 року по справі було призначену економічну експертизу та зупинено провадження по справі. В подальшому, беручи до уваги той факт, що відповідач не здійснив оплату, ухвалою Вільногірського міського суду від 08.08.2018 року, судовий розгляд було поновлено.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак раніше подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу без участі їх представника (а.с. 32).

Відповідач у судовому засіданні, позов визнав частково, суду пояснив, що анкету підписував в 2014 році, так як сплив термін дії попередньої картки, при цьому дату не ставив. Після цього отримав кредитну картку та через деякий час після її отримання почав нею користуватися, однак одразу і погашав заборгованість. Потім через рік розлучився з дружиною та купив нові меблі в кредит, тому був збільшений кредитний ліміт на 8000 грн. та ним додатково було поставлено на картку ще 500 грн. Таким чином в рахунок цих коштів він погашав суму боргу за меблі та заборгованість по кредиту. Заборгованість за меблі погасив повністю в вересні 2015 року, в свою чергу заборгованість по кредиту погашав частково - лише відсотки. Перестав сплачувати у 2016 році, а саме в грудні був здійснений останній платіж. З сумою боргу не погоджується, вважає, що має сплатити тільки тіло кредиту, а тому просить суд позов задовольнити частково.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, та дослідивши докази в справі у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст.525,526,629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язання, у відповідності до ст. 611 ЦК України - настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними кредитного договору.

Факт виникнення договірних правовідносин між позивачем та відповідачем підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг «ПриватБанком» від 26.05.2014 року (а.с.8), витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду (а.с.9), витягом з умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» (а.с. 10-24).

Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що відповідач підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг.

У заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав, у свою чергу відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 06.11.2017 року за ним утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 24549,41 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.05.2014 року, укладеного між «ПриватБанком» та клієнтом ОСОБА_1, станом на 06.11.2017 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 24549,41 грн., яка складається з наступного: 3257,53 грн. тіло кредиту; 11609,17 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 8037,50 грн. - нараховано пеню; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1145,21 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7).

Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

На підставі Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 30).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає частковому стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у примусовому порядку.

Відповідно до положень ст. ст.526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

За таких обставин правові підстави для стягнення штрафу у вигляді 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1145,21 грн. - процентна складова, відсутні.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, як і будь-яких доказів на підтвердження невідповідності у розрахунках наданих позивачем.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.05.2014 року, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 22904,20 грн.

Згідно платіжних доручень при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст.141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 610-612, 617, 629, 638, 1054 ЦК України ст.ст.12,13,81,141, 247, 263, 265,280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 51700, АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № 3111 МФО № 305299, заборгованість по договору № б/н від 26.05.2014 р. на загальну суму 22904 (двадцять дві тисячі девятсот чотири) гривні 20 копійок, яка складається з наступного:

-3257,53 грн. тіло кредиту;

-11609,17 грн. відсотки за користування кредитом;

-8037,50 грн. пеня.

В іншій частині позовних вимог, а саме стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за кредитом у вигляді 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1145,21 грн. штрафу (процентна складова) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 51700, АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № 3111 МФО № 305299, судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України 2017 р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2