Справа № 140/2563/17
Провадження № 22-ц/772/2042/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слободяник Т. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 рокуСправа № 140/2563/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) - ТОВ ПК «Зоря Поділля»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року, постановлене в складі судді Слободяник Т. В. в м. Немирів, дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ТОВ ПК «Заря Поділля» про розірвання договору оренди землі, у якому ставила вимогу розірвати договір оренди землі від 7 лютого 2011 року, про передачу в оренду земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ ПК «Зоря Поділля».

Позов обґрунтовано тим, що вона, ОСОБА_3, є власником земельної ділянки, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_3. 07 лютого 2011 року між нею та ТОВ ПК «Зоря Поділля» був укладений договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 20 років, тобто до 07 лютого 2031 року. Однак державна реєстрація договору оренди проведена 11 травня 2016 року, хоча відповідач приступив до використання земельної ділянки відразу після підписання договору оренди землі в 2011 році, чим порушив п. 31 Договору оренди землі від 07 лютого 2011 року, згідно якого орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки після оформлення акту приймання - передачі земельної ділянки та державної реєстрації договору оренди. Вважає, що вказаними діями відповідача порушені її права як орендодавця, що змусило її звернутися до суду з цим позовом.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено: розірвано договір оренди землі , укладений 07 лютого 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ПК «Зоря Поділля», яким передано в оренду земельну ділянку площею 3, 02 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно умов Договору власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а так як відповідач грубо порушив умови договору оренди від 7 лютого 2011 року, приступивши до використання земельної ділянки з 2011 року, без державної реєстрації договору, яка відбулася лише 11 травня 2016 року, тобто порушив умови п. 31 Договору оренди, згідно якого орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки після оформлення акту приймання-передачі земельної ділянки та державної реєстрації договору оренди.

З таким рішенням не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про розірвання договору оренди: після укладення договору позивач передав відповідачу земельну ділянку, він її використовував, сплачував орендну плату. Дійсно державна реєстрація договору відбулася в 2016 році, однак це не є підставою для розірвання цього договору в судовому порядку, так як відсутнє будь-яке істотне порушення умов договору та позивачеві не спричинено будь-якої шкоди, адже вона отримала все те, на що й розраховувала, укладаючи договір оренди. Так як отримувала орендну плату в розмірі, обумовленому договором. Вважає, що оскаржуване рішення, суд мав би залучити орган державної реєстрації речових прав в якості третьої особи, оскільки орган що здійснив реєстрацію права повинен відповідно до Закону, повинен провести реєстрацію припинення права оренди в разі задоволення позову.

Позивач ОСОБА_3 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, в судове засідання апеляційного суду 18 жовтня 2018 року не з'явилася, подала заяву про відкладення розгляду справи, так як вона не отримала апеляційної скарги, однак зазначена підстава в заяві була визнана судом неповажною, оскільки в матеріалах цивільної справи на а.с. 79 є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджено, що ОСОБА_3 отримала ухвалу про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу 21 вересня 2018 року(а.с. 77, 79).

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

- 07 лютого 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ ПК «Зоря Поділля» було укладено договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 20 років, тобто до 07 лютого 2031 року (а.с. 11-13), згідно умов якого ОСОБА_3 передала в оренду належну їй на праві власності (Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_3 (а.с. 17, 18)), земельну ділянку площею 3, 02 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

- В 2011 році відповідач приступив до використання цієї земельної ділянки, у зв'язку з чим сплачував орендну плату за користування земельної ділянки позивачу, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків (а.с. 55) та не заперечується учасниками справи.

- Державна реєстрація цього договору відбулася 11 травня 2016 року (а.с. 24-25).

- Акт прийому передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 07 лютого 2011 року складений 13 травня 2016 року (а.с. 14).

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, стверджуючи, що орендар, приступивши до використання землі в 2011 році без реєстрації договору оренди, порушив умови цього договору, що є підставою для його розірвання.

Отже, між позивачем та відповідачем виник спір з приводу розірвання договору оренди землі через порушення його умов.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З моменту укладення договору оренди 7 лютого 2011 року відповідач використовував земельну ділянку і сплачував орендну плату, тобто позивач, не зважаючи на відсутність державної реєстрації договору, отримувала все те, на що вона розраховувала, укладаючи договір, який в подальшому 11 травня 2016 року (під час дії договору оренди) був зареєстрований належним чином.

Отже, сторони оспорюваного договору і до моменту державної реєстрації договору, і після того виконують договір погодженим способом, тому незгода позивача з тим, що договір був зареєстрований не одразу після його укладення (а законодавство не містить терміну, протягом якого це має відбутися), не може бути підставою для визнання прав позивача порушеними та розірвання укладеного договору оренди землі, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не встановив жодного факту порушення відповідачем будь-якого із обов'язків, визначених ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» чи умовами договору, які б спричинили істотне порушення прав позивача.

Отже, оскільки суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для розірвання спірного договору і необґрунтовано задовільнив заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги, подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване судове рішення скасуванню на підставі п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

На підставі підп. «б» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України апеляційний суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат: виходячи з положень статті 141 ЦПК України, понесені ТОВ «ПК «Зоря Поділля» та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 960 грн (квитанція на а.с. 70) слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ПК «Зоря Поділля».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року, скасувати та постановити нове:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» () 960 (дев'ятсот шістдесят) гривень понесених ним судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2018 року.