10.09.2018 Єдиний унікальний номер 205/466/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 рокум. ДніпроСправа № 205/466/18
2/205/1290/18

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у загальному розмірі 268 205,54 грн., що складається з: заборгованості за договором позики у розмірі 229 400,00 грн.; відсотків за договором позики у розмірі 30 405,66 грн.; 3 % річних у розмірі 1 726,88 грн.; інфляційних втрат у розмірі 5 673,00 грн. та штрафу у розмірі 1 000,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що позивач відповідно до договору позики позичив відповідачу грошові кошти у загальній сумі 229 400,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 30.11.2017р. та сплатою відсотків відповідно до договору позики. Однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення грошових коштів, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, натомість матеріали справи містять від його представника, - ОСОБА_3, заяву у якій вона просить справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, натомість матеріали справи містять від нього заяву, у якій він позовні вимоги визнав та просив справу розглядати за його відсутності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2018р. відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті заяви про визнання позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

01.08.2017р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики (далі Договір) відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 229 400,00 грн., зі сплатою 3 % відсотків щомісячно від суми чергового платежу, встановленого п.3.1 Договору, з кінцевим строком повернення до 30.11.2017р. (а.с.8).

За змістом п.2.3 Договору у випадку не повернення суми позики в розмір та строки зазначені в Договорі ОСОБА_2 повинен сплатити на користь ОСОБА_1 додаткові 3 відсотки на залишок заборгованості щомісячно.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що у випадку прострочення сплати платежів, визначених пунктом 3.1 Договору, ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 000,00 грн.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором позики у розмірі 260 805,66 грн., яка складається з: суми основного зобовязання у розмірі 229 400,00 грн.; відсотків за користування кредитом у розмір 18 546,00 грн.; відсотків, передбачених п.2.3 Договору у розмірі 11 859,66 грн., штрафу, передбаченого п.5.1 Договору у розмірі 1 000,00 грн.

Позивачем також нараховані відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення виконання зобовязань за Договором позики у розмірі 7 399,88 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати за Договором за період з 01.09.2017р. по 22.01.2018р. за кожен з прострочених платежів у розмірі 5 673,00 грн.

Водночас, враховуючи, що Договором встановлена відповідальність позичальника за порушення грошового зобовязання у вигляді 3 % на залишок заборгованості щомісячно, суд доходить висновку про відсутність, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України, правових підстав для нарахування відповідачу 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.15-16, 525-526, 610, 612, 625, 1046-1049 Цивільного кодексу України ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 01.08.2017р. у загальному розмірі 266 478,66 грн., що складається з: суми основного зобовязання у розмірі 229 400,00 грн.; відсотків за користування кредитом у розмір 18 546,00 грн.; відсотків, передбачених п.2.3 Договору у розмірі 11 859,66 грн.; штрафу, передбаченого п.5.1 Договору у розмірі 1 000,00 грн.; інфляційних втрат у розмірі 5 673,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 49000, АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 2 664,78 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 вересня 2018 року.

СуддяОСОБА_4