Провадження № 6/761/715/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Андрусь С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Лаванда-Плюс" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Лаванда-Плюс" до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2012 року, позовні вимоги ТОВ " Лаванда - Плюс " до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено, зобов'язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення належного їй гаражу протягом одного місяця з дня набрання даним рішенням суду законної сили і за власний рахунок привести вказану земельну ділянку у придатний до використання стан, а саме: звільнити зазначену земельну ділянку від самовільно збудованих споруд ( металевого гаражу ), матеріальних цінностей та речей побутового вжитку, які належать їй на праві власності; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ " Лаванда - Плюс " витрати по оплаті судового збору у розмірі 107, 30 грн. Рішення суду набрало законної сили.

В липні 2018 року ТОВ " Лаванда - Плюс " звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із вищезазначеною заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та про видачу дублікату виконавчого документу у справі, за позовом ТОВ " Лаванда - Плюс " до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Свої вимоги сторона заявника обгрунтовувала тим, що строк пред'явлення до виконання виконавчого документу ним пропущено з поважної причини, оскільки державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м.Київ було повернуто виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання, а тому заявник вимушений був звернутись до суду з вказаною заявою, оскільки рішення суду боржником не виконано.

Заявник та інші учасники у справі в судове засідання не з'явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином. Суд вважає за можливе розглядати заяву у їх відсутність, згідно частини 3 ст. 433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дублікату виконавчого документу підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 31 травня 2018 року ( справа № 2610/11643/2012, провадження №6/761/325/2018) заяву ТОВ " Лаванда - Плюс ", заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ТОВ " Лаванда-Плюс " до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки - задоволено, видано дублікат виконавчого документа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 2610/11643/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Лаванда - Плюс " до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

12 липня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано дублікат виконавчого листа стягувачу (про що є розписка), який було пред'явлено до примусового виконання. Як вбачається із вищезазначеного виконавчого листа, строк пред'явлення до виконання до: 11 грудня 2014 року.

Повідомленням старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Г.Ю. від 23 липня 2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з пропущенням строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, на підставі п.2 ч.4 ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження".

Положеннями п. 9) ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції (" Право на справедливий суд") гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду "Горнсбі проти Греції" від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду".

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Герін проти Франції" від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що подана заява в частині поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа (дубліката виданого відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 31 травня 2018 року) - підлягає задоволенню.

Щодо вимоги ТОВ "Лаванда-Плюс" про видачу дубліката виконавчого листа, то суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки питання про видачу дублікату виконавчого листа у звязку із втратою оригіналу було вирішено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року. (справа 2610/11643/2012, провадження № 6/761/325/2018).

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого листа 12 липня 2018 року видано стягувачу.

Посиляння заявника на те, що необхідно видати ще один дублікат виконавчого листа, оскільки у ньому необхідно вказати поновлений строк на предявлення його до виконання, не грунтуються на положеннях законодавства.

Таким чином, заява ТОВ "Лаванда Плюс" в частині повторної видачі дубліката виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 258-261, 268, 353-355, 433 ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"; ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаванда-Плюс", заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити частково.

Поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа в справі № 2610/11643/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Лаванда - Плюс " до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: