Справа № 362/367/18
Провадження № 2/362/1005/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретарів: Сілецької М.О., Шаблій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання їхньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 55868,76 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 17471,66 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що в неї з відповідачем в шлюбі народилась дочка. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2007 р. з відповідача на її користь на утримання дитини було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячно від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Однак, відповідач ухиляється від виконання рішення суду, в зв'язку з чим станом на 02.01.2018 р. заборгованість по оплаті аліментів відповідачем становить 55868,76 грн., в тому числі неустойка (пеня) в розмірі 17471,66 грн. Вважає, що її права порушені, а тому з відповідача на її користь слід стягнути зазначену заборгованість по виплаті аліментів та пеню за прострочення сплати аліментів.

Сторони до суду не з'явились. Від позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримала, просить слухати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, однак не зазначив, з яких підстав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано (а.с 7).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2007 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2007 р. та до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

З довідки-розрахунку №4669038 від 02.01.2018 р., виданої головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю., вбачається, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати на користь позивача ОСОБА_1 аліментів за період з березня 2013 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 55868,76 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення аліментних зобов'язань враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різним.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України № 6-94цс15 від 01.07.2015 р. та № 6-2589цс15 від 16.03.2016 р., ухвалених за результатом розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України (в редакції 2004 року з наступними змінами), яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.

Таким чином, оскільки відповідач не сплачував аліменти за рішенням суду, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за період з 01.03.2013 р. по 31.12.2017 р. по сплаті аліментів, з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) в розмірі 17471,66 коп.

Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості за аліментами, то суд не вбачає для цього підстав, оскільки діюче сімейне законодавство можливість стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду передбачає лише для аліментів, які сплачуються в порядку, передбаченому ст.187 СК України, що врегульовує відносини, пов'язані із відрахуванням аліментів на дитину за добровільною ініціативою платника шляхом подачі ним заяви за місцем роботи.

Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

В даній справі аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду і повторному стягненню не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за аліментами.

В зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, тел.: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та мешканки за адресою: АДРЕСА_3, тел.: НОМЕР_2) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2013 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 17471 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят одна) гривня 66 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, тел.: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та мешканки за адресою: АДРЕСА_3, тел.: НОМЕР_2) сплачений судовий збір в розмір 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Суддя Л.М.Кравченко