ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

комерційного банку "Приватбанк",

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк" в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин, та закрито провадження в частині позовних вимог до ПАТ "Акцент-Банк" /а.с.94-95/.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині залишення позову без розгляду банк звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали /а.с. 115-117/.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті "Голос України" № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Дніпровського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Дніпровського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддів, які входять до складу колегії.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.169 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк" без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача, належним чином повідомлений, не з'явився у призначені судові засідання та будь-якої заяви про розгляд справи за його відсутності подано не було, однак даний висновок спростовується матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи на аркуші 26 наявна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» з проханням розглядати справи без участі позивача, в якій останній підтримує позовні вимоги в повному обсязі, що унеможливлює застосування положень п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції не було.

Між тим, нормами ч.4 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною ухвалою суду від 23 березня 2017 року також було закрито провадження в частині позовних вимог до ПАТ "Акцент-Банк", оскільки їх розгляд віднесено до юрисдикції господарських судів.

Проте, з таким висновком не може погодитись колегія суддів, з огляду на наступне.

Правовою підставою для постановлення ухвали суд першої інстанції вважав приписи частини першої та другої статті 15 і статті 16 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), а також ст.12 ГПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої).

Так, стаття 16 ЦПК України вказувала на те, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Тобто, цей припис унеможливлював розгляд в одному провадженні вимог, які за предметом належать до юрисдикції різних судів.

Заявлена у цій справі позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя могла бути предметом розгляду як в порядку цивільного, так і в порядку господарського судочинства, оскільки зазначені статті 15 ЦПК України та статті 12 ГПК України не встановлювали відповідної заборони.

Проте поряд з предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб'єктний критерій.

Отже, вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором була заявлена у цій справі до ОСОБА_1 як до позичальника за кредитним договором, а також до її поручителя ПАТ «Акцент-Банк», який за умовами договору поруки погодився розділити відповідальність із позичальником за наслідки невиконання останнім зобов'язання за кредитним договором в межах певної суми.

Стаття 1 ГПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанцій) обмежувала участь фізичних осіб у господарському судочинстві окремими категоріями спорів, до яких не було віднесено спори щодо виконання умов кредитного договору між кредитором, боржником за основним зобов'язанням і поручителями, частина з яких є фізичними особами.

Натомість, ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанцій) не містив обмежень щодо розгляду спорів з таким предметом залежно від суб'єктного складу учасників процесу.

Крім того, вирішення за правилами господарського судочинства такого спору в частині позовних вимог до поручителя, що є юридичною особою та несе солідарну з боржником відповідальність, а за правилами цивільного судочинства - в частині позовних вимог до позичальника, яка є фізичною особою, порушуватиме принцип повноти, всебічності й об'єктивності з'ясування обставин справи, що випливає, зокрема, зі змісту частини другої ст.160 ЦПК України(у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанцій), оскільки дослідження одного і того ж предмету та тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій.

З огляду на вказане колгеія суддів вважає необґрунтованим висновки суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк».

Позовні вимоги до кількох відповідачів мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, зокрема, нерозривно пов'язані між собою або від вирішення однієї з них залежало вирішення інших.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню повністю, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров