Справа № 342/463/18
Провадження № 2/342/423/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

за участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення дочкою повноліття. В позовній заяві зазначила, що шлюб між сторонами зареєстрований 08.11.2013 року виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 08.11.2013 року. За час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач коштів на проживання та утримання дитини не дає, нічим не забезпечує, не турбується про її життя та здоровя, а зароблені ним кошти витрачає на свої потреби. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дочку, а також виконувати всі інші покладені на неї законом обовязки. На розгляді в Городенківському районному суді знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідач, який проживає окремо від сімї, в достатній кількості коштів на утримання дитини не дає. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати їх неповнолітню дочку. Відповідач фізично здоровий, працює по найму у людей, регулярно їздить на заробітки, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, але добровільно цього не робить. ОСОБА_2 аліменти нікому не платить.

Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Віздив на позовну заяву до суду не подавав.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 114440, виданого 08 листопада 2013 року виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, встановлено, що шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Чорнописька) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 08.11.2013 року виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1.

Те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стверджується копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 243000, виданого виконкомом Вільхівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 30.12.2013 р.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Судом встановлено, що дочка ОСОБА_5 проживає з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сімї, коштів на утримання малолітньої дочки не дає.

Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, та відсутність заперечень щодо розміру аліментів зі сторони відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 07.05.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі пятсот) гривень щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 07.05.2018 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - вул. Б.Хмельницького, 36, с. Вільхівці, Городенківський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - вул. Чорновола, 42, с. Семенівка, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 05.12.2018 р.

Суддя: Ничик Г. І.