Справа № 559/1886/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Дубенського міськрайонного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову справі. Свою заяву позивач обґрунтовує наступним. Предметом заявленого позову поділ спільно нажитого майна подружжя, а саме житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Привільне вул.Дубенська, 19 Дубенського району Рівненської області, земельна ділянка, що знаходиться за адресою с.Привільне вул.Дубенська, 19 Дубенського району Рівненської області площею 0,25 га (кадастровий номер :09:012:0008), земельна ділянка, що знаходиться за адресою с.Привільне Дубенського району Рівненської області площею 0,3381 га (кадастровий номер :09:012:0007 та легковий автомобіль Renault Laguna, 2011 року випуску номерний знак НОМЕР_1 номер шасі VF1BT1RG646597252. Все зазначене майно, зареєстроване за бувшою дружиною ОСОБА_2 Маючи у фактичному володінні все вищевказане майно, існують ризики, що відповідач зможе вчинити дії, направлені на їх відчуження, що призведе до порушення прав позивача та може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду. Просить винести ухвалу про заборону у будь-який спосіб відчуження майна, що є спільною сумісною власністю.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту, є, передбачений законодавством України, інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2003 року. Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 01.12.2017 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) належить слідуюче майно: земельна ділянка площею 0,3381 га, яка розташована в с.Привільне Дубенського району Рівненської області (кадастровий номер :09:012:0007), земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована в с.Привільне Дубенського району Рівненської області (кадастровий номер :09:012:0008), житловий будинок загальною площею 53,2 кв.м з надвірними будівлями (сарай, погріб, колодязь), який знаходиться в с.Привільне вул.Дубенська, 19 Дубенського району Рівненської області та легковий автомобіль Renault Laguna, 2011 року випуску номерний знак НОМЕР_1 номер шасі VF1BT1RG646597252., згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії щодо спільно нажитого майна, є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті.

З урахуванням вищевикладеного, наявної інформації про майно, суд дійшов висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або унеможливлення виконання рішення суду, так як у сторони спору (відповідача) до його вирішення, наявна можливість розпорядитися об'єктом прав, що їй належить. Крім того, слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, справа перебуває в провадженні, в зв'язку з чим, заяву необхідно задоволити.

Відповідно ч.6 ст.154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.149, п.п.1, 2 ч.1 ст.150, ст.151, ч.10 ст.153, ст.154, ч. 1 ст.157, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом встановлення заборони на здійснення будь яких дій щодо відчуження майна, що є спільною власністю подружжя, а саме:

-земельної ділянки, площею 0,3381 га, яка розташована в с.Привільне Дубенського району Рівненської області (кадастровий номер :09:012:0007),

-земельної ділянки, площею 0,25 га, яка розташована в с.Привільне Дубенського району Рівненської області (кадастровий номер :09:012:0008),

-житлового будинку, загальною площею 53,2 кв.м з надвірними будівлями (сарай, погріб, колодязь), який знаходиться в с.Привільне вул.Дубенська, 19 Дубенського району Рівненської області

-легкового автомобіля Renault Laguna, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, номер шасі VF1BT1RG646597252.

Копію ухвали негайно направити до Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ( вул.Грушевського, 134 м.Дубно Рівненської області) - для виконання та сторонам - для відому.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: