Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди. Свої вимоги мотивував тим, що 25 квітня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір оренди № 000050079, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (орендодавець) передав у строкове платне користування (оренду) ОСОБА_2 (орендар) обладнання, а саме «Вежа Варіант 0,75*1,6 (1+3) вис.5,06 м., компл.(надалі майно), строком на 6 діб, тобто з 25 квітня 2018 року по 01 травня 2018 року, вартість оренди за користування майном за одну добу становить 180 грн. В подальшому позивач продовжив відповідачу оренду користування майном на строк з 01 травня 2018 року по 05 липня 2018 року, тобто на 65 діб. Позивач свої зобов'язання за договором оренди виконав в повному обсязі, а саме передав відповідачу у строкове платне користування (оренду) обладнання (майно), встановлене договором. На теперішній час відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором оренди. У зв'язку з наведеним позивач просить про стягнення з відповідача орендну плату за користування обладнанням (майном) у розмірі 11 700,00 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

25 квітня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір оренди № 000050079, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (орендодавець) передав у строкове платне користування (оренду) ОСОБА_2 (орендар) обладнання, а саме «Вежа Варіант 0,75*1,6 (1+3) вис.5,06 м., компл.(надалі майно), строком на 6 діб, тобто з 25 квітня 2018 року по 01 травня 2018 року, вартість оренди за користування майном за одну добу становить 180 грн.(а.с.7-8, 9).

Відповідно до п. 2.1 договору, орендна плата за користування орендованим обладнанням розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу і вказується у відповідності до додатку до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору, орендна плата налчується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати зазначеної сторонами в акті прийому-передачі обладнання в оренду і до дати підписання сторонами акту здачі-прийому обладнання з оренди.

Згідно із п. 6.2.1 договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

03 серпня 2018 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про добровільну сплату відповідачем заборгованості за договором оренди (а.с.13).

Позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за користування обладнанням (майном) за 65 діб у розмірі 11 700,00 грн.

Між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є порушення чи невиконання умов договору.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном, як передбачено ч. 1 ст. 762 ЦК України, з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з досліджених доказів, умови договору оренди відповідачем належним чином не виконані, в передбачені договором строки кошти не неповернуті.

Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем позову, Відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору оренди.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення з відповідачем договору оренди на 65 діб, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 25 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди № 000050079 строком на 6 діб, тобто з 25 квітня 2018 року по 01 травня 2018 року, а вартість оренди за користування майном за одну добу становить у розмірі 180 грн., а тому заборгованість відповідача становить у розмірі 1080,00 грн. (6 діб х 180,00 грн.).

За встановлених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 02154, АДРЕСА_1, на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, заборгованість за договором оренди № 000050079 від 25 квітня 2018 року у розмірі 1080 (одна тисяча вісімдесят) грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмвити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 1080,00 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 63,43 грн. (1080,00 грн. х 100% : 11700,00 грн. = 9 % х 704,80 грн.).

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 63,43 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 759, 762 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 02154, АДРЕСА_1, на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, заборгованість за договором оренди № 000050079 від 25 квітня 2018 року у розмірі 1080 (одна тисяча вісімдесят) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 02154, АДРЕСА_1, на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 63 (шістдесят три) грн. 43 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна