Справа № 654/4727/18
УХВАЛА

про залишення позову без руху

"26" грудня 2018 р.

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Сіянко В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа, яка не заявляє самостійних на предмет позову на стороні відповідача ОСОБА_4 опіки та піклування Голопристанської РДА про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа, яка не заявляє самостійних на предмет позову на стороні відповідача ОСОБА_4 опіки та піклування Голопристанської РДА про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В змісті позовної заяви міститься клопотання позивача про звільнення її від сплати суми судового збору в розмірі 704,80 грн. у звязку з тим, що позивач відноситься до малозабезпечених категорій населення.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заявленого клопотання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, а позовну заяву залишити без руху з наступних підстав.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави для відстрочення або розстрочення, а також звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 81 ЦПК покладається на заінтересовану сторону.

Проте, позивачем не виконано свого обовязку щодо доведення суду своєї приналежності до малозабезпечених категорій осіб та відповідно неможливості сплати судового збору, оскільки будь-яких доказів на підтвердження таких обставин не надано.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем ставиться на розгляду суду одна вимога немайнового характеру.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2018 року встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та становить 1762 гривень.

Таким чином, сума недоплаченого судового збору становить 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Усунення вказаного недоліку можливе шляхом сплати вищезазначеної суми та подання на адресу суду відповідних письмових доказів (квитанції, платіжного доручення тощо).

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 177, 185, 260, п. 13ч.1 ст. 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа, яка не заявляє самостійних на предмет позову на стороні відповідача ОСОБА_4 опіки та піклування Голопристанської РДА про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу для виправлення недоліків позовної заяви (сплати судового збору) пятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.М.Сіянко