Справа № 361/6926/17
Провадження № 2/361/738/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 липня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики, трьох відсотків річних, штрафу та пені, -

встановив:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, трьох відсотків річних, штрафу та пені, в загальному розмірі 44 116, 02 грн.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач отримав у позивача грошові кошти, згідно договорів позики, у загальному розмірі 25 712, 00 грн., з яких:

-5000, 00 грн. за Договором позики від 24 листопада 2015 року;

-2300, 00 грн. за Договором позики від 17 жовтня 2015 року;

-3600, 00 грн. за Договором позики від 17 червня 2015 року;

-1800, 00 грн. за Договором позики від 15 липня 2015 року;

-3900, 00 грн. за Договором позики від 26 квітня 2016 року;

-3712, 00 грн. за Договором позики від 09 листопада 2016 року;

-5400, 00 грн. за Договором позики від 26 січня 2016 року.

На підтвердження отримання в борг грошових коштів відповідачем ОСОБА_2 було подано розписки на імя позивача ОСОБА_1 із зобовязанням повернути отримані кошти в місячний термін з моменту їх отримання, про те відповідач свої зобовязання згідно договорів не виконав, та не повернув борг. Позивач вказує на те, що відповідно до п. 6 Договорів позики від 24.11.2015 р., 17.10.2015 р., 17.06.2015 р., 15.07.2015 р., 26.04.2016 р., 09.11.2016 р. та 26.01.2016 р., відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 50 % від суми боргу, яка становить 12 856, грн.- половина загальної суми боргу (25 712, 00 грн.).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 658 грн. 83 коп. три проценти річних від простроченої суми згідно розрахунку, станом на 23 грудня 2016 року та 4889 грн. 19 коп. пені.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направив заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив, провести в справі заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що протягом 2015-2016 років ОСОБА_1 було надано в позику ОСОБА_2 грошові кошти, що було оформлено декількома договорами позики, які були підписані цими особами, а саме:

17 червня 2015 року було укладено Договір позики на суму позики 3600 грн. 00 коп. зі строком повернення до 17 липня 2015 року (а.с. 59);

15 липня 2015 року було укладено Договір позики на суму позики 1800 грн. 00 коп. зі строком повернення до 15 серпня 2015 року (а.с. 61);

17 жовтня 2015 року було укладено Договір позики на суму позики 2300 грн. 00 коп. зі строком повернення до 15 серпня 2015 року (а.с. 61);

24 листопада 2015 року було укладено Договір позики на суму позики 5000 грн. 00 коп. зі строком повернення до 24 грудня 2015 року (а.с. 55);

26 січня 2016 року було укладено Договір позики на суму позики 5400 грн. 00 коп. зі строком повернення до 26 лютого 2016 року (а.с. 67);

26 квітня 2016 року було укладено Договір позики на суму позики 3 900 грн. 00 коп. зі строком повернення до 26 травня 2016 року (а.с. 63);

09 листопада 2016 року було укладено Договір позики на суму позики 3712 грн. 00 коп. зі строком повернення до 09 грудня 2016 року (а.с. 65).

Всього було позичено суму коштів 25 712 грн. 00 коп.

У вказаних вище договорах позики визначені умови, на яких він укладений, визначено зобовязання позичальника, зокрема:

п. 2 позика передається при підписанні сторонами договору;

п.3 позика за договором є безпроцентною;

п.5 передбачено строк повернення кредиту;

п.6 договору передбачає, що у разі прострочення позичальником повернення позики він сплачує штраф у розмірі 50 % від неповерненої суми, а також позикодавець вправі нараховувати пеню в розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення;

п. 9 договору передбачає, що підписання договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики.

До кожного з Договорів позики позичальником відповідачем було власноручно написано розписки від 17.06.2015 р., 15.07.2015 р., 17.10.2015 р., 24.11.2015 р., 26.01.2016 р., 26.04.2016 р., 09.11.2016 р., згідно даних розписок відповідач підтвердив факт отримання в позику грошових коштів і зобовязувався повернути їх в місячний строк з моменту отримання кожної позики (а.с. 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68).

Згідно із ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що у порушення умов укладених договорів та вимог закону відповідач ОСОБА_2 своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконав, борг позивачу не повернув.

За змістом умов договору, а саме п. 6 у випадку не своєчасного повернення позики, позичальник зобовязувався сплатити ОСОБА_1 пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що своїх зобовязань ОСОБА_2 не виконав, надану йому позику не повернув, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів, тому підлягає стягненню сума боргу за договором позики в загальному розмірі 44116,02 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 141, 264, 268, 280-282ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 07401, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договором позики у розмірі 44 116 грн. 02 коп. (сорок чотири тисячі сто шістнадцять гривень дві копійки) з яких:

25 712 грн. 00 коп. основний борг;

658 грн. 83 коп. три проценти річних від простроченої суми згідно розрахунку, станом на 23 грудня 2016 року;

12 856 грн. 00 коп. штраф у розмірі 50 % за прострочення повернення в порядку п. 6 Договору;

4889 грн. 19 коп. пеня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.