АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-5966/11Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/481/18 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Ходоровський М. В., Костів О. З.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін представника Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-5966/11 за апеляційними скаргами Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області і ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року, ухвалену суддею Сташків Н.М., у цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк на дії посадових осіб Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, заінтересовані особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, -

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк звернулося в суд з скаргою на дії посадових осіб Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії посадових осіб Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області державного виконавця Єрохіна О.В. та начальника відділу ОСОБА_10 в частині не перерахування коштів в сумі 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень 43 копійки на рахунок філії - Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк та зобов'язати Тернопільський районний відділ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області перерахувати кошти в сумі 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень 43 копійки на рахунок філії - Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк р/р №373929005, МФО 338545, код за .

В обґрунтування скарги ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк зазначило, що на примусовому виконанні у ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/2011, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, в якому вказано, що в рахунок погашення заборгованості: ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 54 центи, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року становить 298 682 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 20 копійок; ОСОБА_4 за Договором відновлювальної кредитної лінії №5 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 61 цент, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року становить 298 683 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 02 копійки; ОСОБА_6 за Договором відновлювальної кредитної лінії №7 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 59 центів, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року становить 298 683 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 03 копійки; ОСОБА_5 за Договором відновлювальної кредитної лінії №6 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 59 центів, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року становить 298 682 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 82 копійки; ОСОБА_7 за Договором відновлювальної кредитної лінії №8 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 61 цент, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року становить 298 683 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 02 копійки; звернути стягнення на належне ОСОБА_2 та передане нею згідно Іпотечного договору від 30 квітня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №620 нерухоме майно, а саме: - житловий будинок з цокольним поверхом і терасою під літ.А, загальною площею 308,5 кв.м., житловою площею 106,6 кв.м. і складається з: господарської будівлі з підвалом під літ.Б; альтанки під літ.В; огорожі під 1-4; площадки під 1; доріжки під ІІ; криниці під К, що знаходиться за адресою: село Байківці, вул. Грушевського буд.30, Тернопільського району, Тернопільської області та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га, кадастровий номер 020010956, що знаходиться в селі Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області. Реалізувати передане в іпотеку майно на прилюдних торгах з початковою вартістю 2 560 000 (два мільйони п'ятсот шістдесят тисяч) гривень. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №2-5966/11 від 24 червня 2016 року роз'яснено, що грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованості є грошова одиниця Євро. Не дивлячись на це, державний виконавець після реалізації іпотечного майна не здійснив перерахунку коштів в Євро і безпідставно перерахував ОСОБА_2 742 098 грн. Вважає зазначені дії посадових осіб Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними, оскільки кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки повинні бути перераховні в рахунок погашення заборгованості, а не повернуті боржнику, оскільки заборгованість по кредиту існує до сьогоднішнього дня.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк на дії посадових осіб Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, заінтересовані особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_11 у виконавчому провадженні №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, щодо неперерахування коштів у сумі 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень 43 копійки на рахунок філії - Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк.

В задоволенні вимог скарги про визнання неправомірними дій начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо неперерахування коштів у сумі 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень 43 копійки на рахунок філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк та про зобов'язання Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перерахувати кошти в сумі 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень 43 копійки на рахунок філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року у справі №2-5966/11 в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_11 у виконавчому провадженні №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо неперерахування коштів у сумі 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень 43 копійки на рахунок філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою, оскільки неповно з'ясовано судом обставин, що мають значення для справи, надання поверхневого аналізу норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи та які суд вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду та неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначивши, що державним виконавцем проводилися виконавчі дії відповідно статті 51 Закону України Про виконавче провадження (звернення стягнення на заставне майно), а не статті 49 даного Закону (особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та постановити нову, якою відмовити ПАТ Державний ощадний банк України в задоволенні скарги, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом невірно застосована правова позиція у справі №6-708цс17, адже, вона стосується стягнення заборгованості з позичальника, як боржника у зобов'язанні. Також, не заслуговують на увагу посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на правову позицію ВСУ у справі №6-1063цс17, оскільки вона стосується стягнення коштів з боржника як позичальника по кредиту, а не з боржника як заставодавця.

Від ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 від 12 квітня 2018 року на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року по справі №2-5966/11 відмовити, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року по справі №2-5966/11 залишити без змін, посилаючись на те, що ухвала є законною та обґрунтованою, оскільки доводи апелянта щодо помилкового застосування правових позицій ВСУ є надуманими, адже, предметом розгляду скарги не є сам порядок звернення стягнення на заставлене майно та дії державного виконавця, пов'язані із реалізацією такого майна, а предметом скарги є здійснення державним виконавцем розподілу грошових коштів одержаних в результаті реалізації іпотечного майна. Також, судом вірно застосовано правову позицію ВСУ у справі №6-1063цс17, адже апелянт посилається на те, що в даній правовій позиції розглядаються правовідносини щодо стягнення стягнення коштів з боржника як позичальника по кредиту, а не з боржника як заставодавця, проте, на думку стягувача дане твердження є хибним, оскільки в обох випадках, спір, що виник в результаті неналежного виконання умов кредитного договору. Державний виконавець зобов'язаний був здійснити перерахунок коштів з врахуванням на день виконання рішення суду курсу Євро, оскільки ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року роз'яснено рішення у справі №2-5966/11 в якому вказано, що грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованості позичальників за договорами кредитних, згідно яких ОСОБА_2 поручилася власним майно, є грошова одиниця Євро.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України - ОСОБА_1 апеляційні скарги Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та ОСОБА_2 не визнала, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, посилаючись на Постанову ОСОБА_12 Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц у подібних правовідносинах.

ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №288, а від відділу ДВС надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення представника ПАТ Державний ощадний банк України - ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як видно з апеляційних скарг, що ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_11 у виконавчому провадженні №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/11, виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо неперерахування коштів у сумі 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень 43 копійки на рахунок філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк.

Тому колегія суддів лише цій частині переглядає рішення суду.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що погашення заборгованості за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки в ході здійснення виконавчого провадження ВП 340307829, у національній валюті, а не у валюті кредиту, без прив'язки до офіційного курсу валют НБУ станом на день зарахування коштів на рахунок стягувача, зумовило невиконання судового рішення в повному обсязі. Перерахування коштів в розмірі 742098,43 грн. боржнику ОСОБА_2 суперечить вимогам ст.ст.47, 51 ЗУ Про виконавче провадження.

Колегія суддів, з даними висновком суду першої інстанції погоджується і вважає його таким, що відповідає зібраним по справі доказам.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною першою статті 6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 зазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року №2346-ІІІ Про платіжні системи та переказ коштів в Україні моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону №606-XIV.

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

У статті 53 Закону №606-XIV закріплено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2012 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості:

ОСОБА_3 за Договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 54 центи, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року (100 Євро = 1030.8440 грн.) становить 298 682 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 30 копійок;

ОСОБА_13 за Договором відновлювальної кредитної лінії №5 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 61 цент, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року (100 Євро = 1030.8440 грн.) становить 298 683 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 02 копійки;

ОСОБА_5 за Договором відновлювальної кредитної лінії №6 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 59 центів, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року (100 Євро = 1030.8440 грн.) становить 298 682 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 82 копійки;

ОСОБА_6 за Договором відновлювальної кредитної лінії №7 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 61 цент, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року (100 Євро = 1030.8440 грн.) становить 298 683 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 03 копійки;

ОСОБА_7 за Договором відновлювальної кредитної лінії №8 від 10 квітня 2006 року в сумі 28 974 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) Євро 61 цент, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 23 січня 2012 року (100 Євро = 1030.8440 грн.) становить 298 683 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 02 копійки -

звернути стягнення на належне ОСОБА_2 та передане нею згідно Іпотечного договору від 30 квітня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №620 нерухоме майно, а саме: - житловий будинок з цокольним поверхом і терасою під літ. А, загальною площею 308,5 кв.м., житловою площею 106,6 кв.м. і складається з: господарської будівлі з підвалом під літ. Б; альтанки під літ. В; огорожі під 1-4; площадки під І; доріжки під ІІ; криниці під К, що знаходиться за адресою: село Байківці, вул. Грушевського будинок 30 (тридцять), Тернопільського району, Тернопільської області та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га, кадастровий номер 020010956, що знаходиться в селі Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області.

Реалізувати передане в іпотеку майно на прилюдних торгах з початковою вартістю 2 560 000 (два мільйони п'ятсот шістдесят тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судові витрати в сумі 1 820 (одна тисяча вісімсот двадцять) гривень стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (том 1, а.с. 174-176).

Постановою державного виконавця Харкавою Л.О. відділу ДВС Тернопільського РУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №40307829 від 18 жовтня 2013 року на підставі виконавчого листа №2-5966/11 виданого 23 квітня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області (том 1, а.с. 183-185).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року, роз'яснено, що грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованості ОСОБА_3 за Договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 10 квітня 2006 року, ОСОБА_4 за Договором відновлювальної кредитної лінії №5 від 10 квітня 2006 року, ОСОБА_5 за Договором відновлювальної кредитної лінії №6 від 10 квітня 2006 року, ОСОБА_6 за Договором відновлювальної кредитної лінії №7 від 10 квітня 2006 року, ОСОБА_7 за Договором відновлювальної кредитної лінії №8 від 10 квітня 2006 року є грошова одиниця Євро (том 2, а.с. 207-208, 249-250).

Згідно з Протоколом № 310590 було проведено електронні торги, які розпочалися 25 січня 2018 року та закінчилися 27 січня 2018 року. Стартовою ціною іпотечного майна була 2 048 000 (два мільйони сорок вісім тисяч) гривень, а ціною продажу є сума 2 088 960 (два мільйони вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят) гривень. Суму, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця (ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області) становить 1 984 512 (один мільйон дев'ятсот вісімдесят чотири тисячі п'ятсот дванадцять) гривень (том 3, а.с. 19).

Державним виконавцем Єрохіном О.В. було винесено розпорядження №40307829 від 01 лютого 2018 року, в якому вказано перерахунок коштів: 742 098 (сімсот сорок дві тисячі дев'яносто вісім) гривень на рахунок ОСОБА_2; 1 092 572 (один мільйон дев'яносто дві тисячі п'ятсот сімдесят дві) гривні 15 копійок на користь ТОУ АТ Ощадбанк; 149 341 (сто сорок дев'ять тисяч триста сорок одну) гривню 42 копійки виконавчого збору; 500 (п'ятсот) гривень витрат виконавчого провадження (том 3, а.с. 27).

Платіжним дорученням №239 від 01 лютого 2018 року Тернопільським РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області було перераховано Тернопільському обласному управлінню АТ Ощадбанк кошти у розмірі 1 092 572 (один мільйон дев'яносто дві тисячі п'ятсот сімдесят дві) гривні 15 копійок (том 3, а.с. 71).

Отже, державним виконавцем, всупереч вимогам діючого законодавства, стягувачу перерахована сума не в іноземній валюті, а її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Даний висновок узгоджується з правовим висновком, висловленим ОСОБА_12 Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області і ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області і ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 серпня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи