Номер провадження 2-о/756/385/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.,

присяжних: Слюсар О.Т.

Бабченко Н.С.

за участі секретаря Слободянюк Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за заявою Київської міської протитуберкульозної лікарні №2, заінтересована особа: ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Київська міська протитуберкульозна лікарня №2 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа - ОСОБА_4, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 хворий на заразну форму туберкульозу та становить загрозу розповсюдження цієї хвороби.

Заявник зазначив, що ОСОБА_4 необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження.

Оскільки ОСОБА_4 ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати ОСОБА_4 до Київської міської протитуберкульозної лікарні №2 на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 345 ЦПК України заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу, він становить загрозу розповсюдження туберкульозу.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» встановлено, що хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 хворий на заразну форму туберкульозу та перебуває на обліку в Київській міській протитуберкульозній лікарні №2 та ТМО «ФТИЗІАТРІЯ»

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Згідно з висновком центральної лікарсько-консультативної комісії Територіального медичного об'єднання «ФТИЗІАТРІЯ» від 05.07.2018 р. № 970 ОСОБА_4 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк три місяці.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, ОСОБА_4 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу - Київської міської протитуберкульозної лікарні №2.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву Київської міської протитуберкульозної лікарні №2, примусово госпіталізувати ОСОБА_4 до Київської міської протитуберкульозної лікарні №2 на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до норми п.7 ч.1 ст.430, ч.2 ст.346 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

На підставі ст.ст.1, 11, 20, 25 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», керуючись ст.ст. 4, 5, 258, 263-265, 345- 346,430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Київської міської протитуберкульозної лікарні №2, заінтересована особа: ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1) до Київської міської протитуберкульозної лікарні №2 (адреса: м. Київ, Гостомельське шосе,8) на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.О. Яценко

Присяжні: О.Т. Слюсар

Н.С. Бабченко