Провадження № 2/337/1642/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

з участю секретаря Шварцер Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Запорізька міська рада в особі відділу у Хортицькому районі служби (Управління) у справі дітей Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, мотивуючи його тим, що сторони перебували у шлюбі з 25.12.1999 року по 23.04.2009р., від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2002 року відповідач не займається вихованням дитини, не проявляє відносно неї батьківської уваги та турботи, не піклується про її стан здоровя, не забезпечує матеріально. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обовязків та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 10.08.2018р. справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідачем було направлено відзив на первісну позовну заяву, в якому він зазначив, що він визнає позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Не заперечує, щоб з нього було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини. Свої заперечення мотивує тим, що 12.03.2016 року він одружився з ОСОБА_4 (після укладання шлюбу прізвище залишено «Воронкова») ОСОБА_5. Від даного шлюбу з ОСОБА_4 у них народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Його дружина ОСОБА_4, знаходиться у декретній відпустці і тому разом з дочкою повністю знаходяться на його утриманні. Окрім того його дочка знаходиться на обліку у лікаря кардіолога, з діагнозом - відкрита аортальна протока. Його донці у звязку із вищезазначеним захворюванням періодично необхідно проходити відповідні дослідження, кардіограму та УЗД, тощо.

17.09.2018р. до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

В судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримують повністю, просять його задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст. 200, з ч.4 ст.206 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав.

На підставі ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також другі особи.

Суд встановив, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 25.12.1999 року по 23.04.2009р.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьком дитини в свідоцтві про її народження записаний ОСОБА_2.

Після припинення шлюбних відносин сторони мешкають окремо, дитина мешкає з матірю і знаходиться на її утриманні та вихованні. Батько дитини з дитиною не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає.

Ураховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути справу без висновку органу опіки та піклування.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що згідно з ст.180 СК України, на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд відповідно до ст.182 СК України, враховує вік дитини, що дитина здорова, матеріально незабезпечена, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та дружини, яка знаходиться у декретній відпустці, у звязку з чим, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки він визнаний відповідачем повністю. Він не оспорює ту обставину, що, будучи батьком дитини, з дитиною не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже суд вважає встановленим та доведеним наявність законних підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо неповнолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 165, 166, 167, 180, 182, 183 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 57, 60, 208, 213, 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Запорізька міська рада в особі відділу у Хортицькому районі служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: м. Запоріжжя, бул. БудівельниківАДРЕСА_1, батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Запоріжжя, бул. БудівельниківАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2018 року та до повноліття дитини.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Нещеретна