Справа № 758/1593/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 грудня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

В обґрунтування позову вказував на те, що 20.09.2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача суму позики у розмірі 800 доларів США. На підтвердження факту отримання вказаної суми, а також на підтвердження факту укладання договору позики відповідачем була видана відповідна розписка.

Зазначив, що суму позики відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалася повернути у строк до 28.09.2018 року, а в разі неповернення - зобов`язалася повернути суму в розмірі 1600,00 доларів США.

Посилаючись на те, що станом на день звернення до суду з даним позовом ОСОБА_2 позику не повернула, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідачки суму боргу розмірі 42 356,53 грн., що становило за офіційним курсом гривні до долару США станом на 28.09.2017 (26,472830 грн. за 1 долар США) 1600,00 доларів США, а також просив стягнути судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Подільського районного суду м. Києва, оскільки за відомостями Відділу реєстрації місця проживання/перебування осіб інформація про реєстрацію в м. Києві ОСОБА_2 виявлена не була.

Відповідачка ОСОБА_2 про розгляд справи також повідомлялася судовим повістками, які направлялися за адресою, зазначеною нею у розписці про отримання грошових коштів. Заяв про розгляд справи за її відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідачки не надходили.

Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки, яка вважається належним чином повідомленою про розгляд справи, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача суму позики у розмірі 800 доларів США. На підтвердження факту отримання вказаної суми, а також на підтвердження факту укладання договору позики відповідачкою була складена відповідна розписка (а.с. 6).

Умовами договору позики сторони встановили кінцеву дату повернення коштів 28 вересня 2017 року.

Розпискою сторони передбачили відповідальність відповідачки, у випадку невиконання свого зобов`язання щодо повернення боргу, у вигляді покладення на відповідачку обов`язку сплатити позикодавцю подвійний розмір боргу, тобто 1600 доларів США.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_2 борг ОСОБА_1 не повернула, а відтак, права позивача підлягають захисту судовим рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (правовий висновок ВСУ від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13).

Судом у судовому засіданні досліджено текст розписки та викладені умови повернення грошових коштів. Підстав вважати, що розписка засвідчує існування інших, а ніж боргових правовідносин між сторонами, не встановлено. Розпискою виражено справжню правову природу укладеного договору позики.

Розписка має вираження обов`язку ОСОБА_2 повернути грошові кошти, а відтак така розписка дає правові підстави для стягнення боргу судовим рішенням.

Враховуючи відсутність доказів про те, що станом на день розгляду справи у суді відповідачка виконала умови укладеного з позивачем договору позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак про їх задоволення.

Позивач має право на стягнення з відповідачки 1600 доларів США. В той же час, позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу у національній валюті за курсом НБУ станом на 28.09.2017, тобто станом на день, коли у ОСОБА_2 виник обов`язок повернути позику. Стягнення боргу у національній валюті не суперечить цивільному законодавству та в силу принципу диспозитивності цивільного процесу дає підстави суду стягнути з ОСОБА_2 саме 42 356,53 грн.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 потрібно задовольнити в повному обсязі та стягнути на його користь з ОСОБА_2 42 356,53 грн. суми боргу за договором позики.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 704,80 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526-527, 530, 625, 1046, 1048 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 12, 80, 141, 260,272, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН не встановлено, паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) 42356,53 грн. та 704,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 18 грудня 2018 року.

Суддя Т. В. Войтенко