Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 523/10268/14-ц

провадження № 61-35815св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - Одеська міська рада,

представник відповідача - Чечітко Андрій Юрійович,

заявник - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року в складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що його прадіду ОСОБА_6 належав будинок АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла його донька ОСОБА_7 (баба позивача), оскільки вона проживала у спірному будинку на час смерті свого батька та фактично вступила у володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7 Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв ОСОБА_8 (батько позивача), який був зареєстрований та постійно проживав у спірному будинку та фактично вступив у володіння спадковим майном після її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_8 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входив вказаний будинок. Позивач вважав, що він своєчасно прийняв спадщину, оскільки на час прийняття спадщини був неповнолітнім.

З урахуванням вказаного та уточнень позовних вимог ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1, загальною площею 15,2 кв. м, за літ. «А».

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня

2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ «А», огородження № 1, 2, після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в порядку спадкування за законом.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_5 як особа, яка не брала участі у справі, проте вважав, що суд оскаржуваним рішенням вирішив питання про його права та обов'язки, звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2015 року за позовом

ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, закрито.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не вирішував питання щодо прав, свобод, інтересів та обов'язків ОСОБА_5

У червні 2018 року ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд належним чином не оцінив надані докази, що призвело до неправильного застосування норм процесуального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом позову ОСОБА_2 є визнання права власності на домоволодіння

АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ. «А», огородження № 1, 2, після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в порядку спадкування за законом.

Встановлено, що ОСОБА_6 (прадіду позивача), належав будинок АДРЕСА_1

Після його смерті, фактично вступила у спадщину його дочка ОСОБА_7 (баба позивача), яка проживала у вказаному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 померла.

Після її смерті фактично вступив у спадщину її син - ОСОБА_8 (батько позивача), який був зареєстрований у спірному житловому будинку та проживав разом з нею на момент її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 помер.

На день смерті ОСОБА_8 позивач - ОСОБА_2 був неповнолітнім.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини 3 статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову у прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Аналогічне за змістом положення передбачено й нормою статті 352 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

Частиною першою цієї статті визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції зі скаргою ОСОБА_5 посилався на те, що на час відкриття спадщини після ОСОБА_6 у спірному будинку окрім ОСОБА_7 проживали і інші спадкоємці, зокрема ОСОБА_9 (його баба, дочка ОСОБА_6.) та ОСОБА_10 (син ОСОБА_6.) які теж фактично прийняли спадщину. А також, посилався на те, що він зареєстрований та постійно проживає АДРЕСА_2

Судом установлено, що відповідно відомостей у паспорті про реєстрацію ОСОБА_5, останній з 16 квітня 1999 року зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що

ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживає АДРЕСА_4

Отже, закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду в апеляційному порядку, оскільки суд першої інстанції не вирішував питання про права і обов'язки ОСОБА_5, пов'язані з визнанням права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 15,2 кв. м, за літ. «А», оскільки судом не встановлено того, що на час відкриття спадщини після ОСОБА_6 у спірному будинку окрім ОСОБА_7 проживали інші спадкоємці, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В. П. Курило