Справа № 462/4659/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/992/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди -

в с т а н о в и л а:

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди про відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування позову покликався на те, що 20 лютого 2013 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Чоп 698км+100м., здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить йому. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну позивача становить 50000,00 грн.,сума франшизи становить 1000,00 грн. 21 березня 2013 року він звернувся до відповідача ПАТ «СК «Дніпроінмед», із заявою про виплату страхового відшкодування, проте досі не отримав такого відшкодування. У звязку з неналежним виконанням страховиком своїх зобовязань в період з 20 червня 2013 року по 30 березня 2015 року, він зобовязаний сплатити пеню у розмірі 18387,75 грн. Просив стягнути на його користь із відповідача ПАТ «СК «Дніпроінмед» 49000,00 грн. страхового відшкодування, 18387,75 грн. пені, із відповідача ОСОБА_3 1000,00 грн. франшизи, судові витрати у справі покласти на відповідачів.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 лютого 2018 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (місто Дніпро, вулиця Короленка, 21, ) на користь ОСОБА_2 (Тернопільська область, Борщівський район, село Мушкатівка, рнокпп НОМЕР_3) 49000 (сорок девять тисяч) гривень 00 копійок страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_3 (місто Львів, вулиця Любінська, 150/3, рнокпп НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (Тернопільська область, Борщівський район, село Мушкатівка, рнокпп НОМЕР_3) 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок відшкодування шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» на користь ОСОБА_2 673 (шістсот сімдесят три) гривні 88 копійок сплаченого судового збору, 4122 (чотири тисячі сто двадцять дві) гривні 62 копійки судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 (десять) гривень 00 копійок сплаченого судового збору, 61 (шістдесят одну) гривню 18 копійок судових витрат.

Дане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ПрАТ СК «Дім Страхування».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано вимоги п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того покликається на те, що позивачем пропущено строк на подання заяви про страхове відшкодування. Також покликається на те, що, у відповідь на ухвалу про надання матеріалів страхової справи відповідач звертав увагу суду першої інстанції на те, що позивачем ОСОБА_2 заява про страхове відшкодування із документами, визначеними ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в строк передбачений Законом не подавалась.

Враховуючи наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 гривень, пені у розмірі 18 387,75 грн., 673,88 грн. сплаченого судового збору, 4122,62 грн. судових витрат і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» відмовити в повному обсязі.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 18.03.2004 «Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу».

Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_2 не пропущено строк звернення із заявою про страхове відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_3 20 лютого 2013 року о 14 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп, поблизу с.Івашківці, Турківського району, Львівської області, керував автомобілем НОМЕР_5, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_6, який належить позивачу ОСОБА_2, що стверджується постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03 квітня 2014 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САА №908759.

Згідно полісу №АВ/6231198 від 08 червня 2012 року автомобіль НОМЕР_7 застраховано у відповідача ПАТ «СК «Дніпроінмед», яке на даний момент є ПАТ «СК «ДІМ Страхування», що ні позивачем, ні представником відповідача, зокрема у відзиві на позовну заяву, не заперечувалось, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза становить 1000,00 грн.

Відповідно до листа ОСОБА_3 від 09 червня 2015 року відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди 20 лютого 2013 року була застрахована у ПАТ «СК «Дніпроінмед». 21 березня 2013 року він звернувся до ПАТ «СК «Дніпроінмед» із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до висновку судової автотоварознавчої експертизи №2985 від 20 листопада 2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля НОМЕР_6 може становити 1253349,45 грн.

Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Згідно п.35.1 ст.35 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового- відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, до якої додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну.

Відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має строк в 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Згідно п.37.1.4 ст.37 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03 квітня 2014 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 20 лютого 2013 року о 14 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп, поблизу с. Івашківці, Турківського району, Львівської області (а.с.25), а відтак кінцевим терміном для подання позивачем ОСОБА_2 заяви про страхове відшкодування є 20 березня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що стягуючи із ПАТ СК «Дім Страхування» на користь ОСОБА_2 завдану пошкодженням автомобіля майнову шкоду в межах страхового відшкодування в розмірі 49000 грн., суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, зокрема ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати у разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що позивач ОСОБА_2 звернувся із відповідною заявою до відповідача ПАТ СК «Дім Страхування» 21 березня 2013 року та повторно 03 червня 2015 року, а отже, річний строк звернення до страхової не є пропущеним.

Проте такий висновок суперечить нормам ст. 37 вказаного Закону, яка чітко визначає початок річного строку з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Цей строк є присічним і поновленню не підлягає.

Крім того, звернення позивача ОСОБА_2 до відповідача ПАТ СК «Дім Страхування» із завою про страхове відшкодування від 21 березня 2013 року не підтверджене належними та допустимими доказами у справі, а відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всупереч вимог ст. ст. 76,89 ЦПК України належним чином так і не дослідив правову природу наявних в матеріалах справі заяв про страхове відшкодування, не перевірив, чи є докази отримання даних заяв страховиком, чи містяться на заяві відмітки страхової компанії про прийняття даних заяв до розгляду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивач - ОСОБА_2 подав заяву про страхове відшкодування у встановлені Законом строки, і, відповідно, прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення з ПАТ СК «ДІМ Страхування» страхового відшкодування, пені та судових витрат.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що районний суд на вищенаведені норми закону та обставини справи уваги не звернув, а тому приходить до висновку про скасування рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 лютого 2018 року та ухвалення нового судового рішення в частині стягнення з ПАТ «СК «ДІМ Страхування» страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 гривень, пені у розмірі 18 387,75 грн., 673,88 грн. сплаченого судового збору, 4122,62 грн. судових витрат та ухвалення в цій частині нового судового рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» відмовити в повному обсязі.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 лютого 2018 року в частині стягнення з ПАТ «СК «ДІМ Страхування» страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 гривень, пені у розмірі 18 387,75 грн., 673,88 грн. сплаченого судового збору, 4122,62 грн. судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 в Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1040,83 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2018 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_4