ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №703/1444/16-ц

провадження № 61-7756св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Смілянська Хлодня»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Черкаської області від 3 серпня 2016 року, ухвалене колегією у складі суддів: Бородійчука В. Г., Пальонного В. С., Нерушак Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілянська Хлодня» (далі - ТОВ «Смілянська Хлодня») про визнання за ним права власності на виробниче обладнання, яке знаходиться у АДРЕСА_1, та витребування виробничого обладнання з незаконного володіння цього товариства.

В обґрунтування позову вказував, що 28 січня 2016 року на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за договором позики, укладеним між останнім та ОСОБА_4, між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрозен Трейд» (далі - ТОВ «Фрозен Трейд») укладений договір застави 28/01/16-О/1, за умовами якого в заставу ОСОБА_4 передане виробниче обладнання (рухоме майно) згідно з описом, що є додатком № 1 до договору застави, яке знаходиться на території підприємства ТОВ «Смілянська Хлодня», що у АДРЕСА_1.

Застава зазначеного рухомого майна зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 9 березня 2016 року.

10 березня 2016 року ОСОБА_4 направив ТОВ «Фрозен Трейд» вимогу про те, що у зв'язку з непогашенням ОСОБА_6 зобов'язань за договором позики та у відповідності до положень пунктів 4.1.4, 4.1.13, 7.4 договору застави 28/01/16-О/1 від 28 січня 2016 року, він вимагає передати обладнання, зазначене в договорі застави 28/01/16-О/1 від 28 січня 2016 року, у строк до 10 квітня 2016 року включно в рахунок погашення зобов'язань за договором позики № ЯК/01/10-2013/9 від 1 жовтня 2013 року та договором позики № ЯК/01/10-2013/11 від 1 жовтня 2013 року.

25 березня 2016 року ТОВ «Фрозен Трейд» на підставі акта прийому-передачі обладнання передало ОСОБА_4 рухоме майно, зазначене в опису.

Крім того, листом від 25 березня 2016 року ТОВ «Фрозен Трейд» попередив ТОВ «Смілянська Хлодня» про перехід права власності на виробниче обладнання до ОСОБА_4

Однак ТОВ «Смілянська Хлодня» відмовила ОСОБА_4 у поверненні майна, посилаючись на трудонощі у вивезенні, а також на невизнання за ОСОБА_4 права власності.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на виробниче обладнання, яке знаходиться у АДРЕСА_1 на території ТОВ «Смілянська Хлодня», та витребувати це виробниче обладнання з незаконного володіння вказаного товариства.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2016 року, ухваленим у складі судді Гудзюка І. В., позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на рухоме майно, а саме: машину для дозування продуктів типу МР-003, 1 шт., заводський (серійний) номер 12/006; детектор металу 550*350 мм, 1 шт., заводський (серійний) номер 16/2012; барабанний фільтр тип 630/1000 мм., 1 шт., заводський (серійний) номер 12/137; бланширувач стрічковий для овочів, 1 шт., заводський (серійний) номер 12/079; машину універсальну для нарізання МСS-3D-1, 1 шт., заводський (серійний) номер 7708/2012; машину універсальну для нарізання LVD-2D-1, 1 шт., заводський (серійний) номер 7801/2012; машину універсальну для нарізання ТS-1D, 1 шт., заводський (серійний) номер 7846/2012; верстат для заточування, 1 шт., заводський (серійний) номер 7726/2011; лінію для переробки плодово-ягідних (повітряний сепаратор) модель WWIB-750/SML, 1 шт.; калібрувач KWIB-3*1,5/3,0/SML, 1 шт.; установку для покриття водяною глазурю GLZ-WIB-1200/SML, 1 шт.; мийну барбатажно-вихрову машину з щітками модель MPW-LS-1200/SML, 1 шт.; сепаратор плодоніжок для вишні типу ODS-W-50/SML, 2 шт.; мийну барбатажно-вихрову машину типу MWP-1000/SML, 1 шт.; елеватор падаючий ЕLІ-500/SML, 2 шт.; установку для сепарації плодоніжок і очищення полірування ODSP-300/SML, 1 шт.; лінію для переробки корнеплодів (елеватор шнекового типу з бункером) модель EL I -500/SML, 1 шт., номер PSL 400/40/SML; щіткову коренечистку типа POLISHER 8*3,0, 1 шт., номер PLS8-3/0SML; мийну барбатажно-вихрову машину MPW-1000/SML, 1 шт., номер МВК-5/SML; електронну оптичну сортувальну машину Sortex EID (двокамерну), 1 шт., заводський (серійний) номер Е60114.

Витребувано із чужого незаконного володіння ТОВ «Смілянська Хлодня» на користь ОСОБА_4 вказане рухоме майно.

Стягнено з ТОВ «Смілянська Хлодня» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 13 780 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач правомірно набув право власності на зазначене в позові майно (обладнання), між ним та відповідачем не було укладено будь-яких цивільно-правових договорів щодо володіння таким обладнанням, тому відповідач володіє та користується майном позивача без належної правової підстави. За відсутності можливості фактичного отримання спірного рухомого майна, суд визнав за позивачем право власності на це майно та витребував його із чужого незаконного володіння відповідача.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 3 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано із ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Апеляційний суд встановив, що спірне виробниче обладнання 28 січня 2016 року було продане іншій особі - покупцю, який за попереднім договором від 27 січня 2016 року перерахував кошти для погашення заборгованості ТОВ «Фрозен Трейд» перед Публічним акціонерним товариством «Райффазен банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффазен банк Аваль»), і саме у зв'язку із цим 27 січня 2016 року ТОВ «Фрозен Трейд» звільнило обладнання з-під застави для укладення основного договору купівлі-продажу. Директор ТОВ «Фрозен Трейд» ОСОБА_7, який 28 січня 2016 року від імені ТОВ «Фрозен Трейд» уклав із ОСОБА_4 договір застави, діяв поза межами наданих йому повноважень. Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що договір застави від 28 січня 2016 року та акт прийому-передачі від 25 березня 2016 року укладені особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на відчуження майна, тому вказаний договір не може бути підставою для виникнення у ОСОБА_4 права власності на спірне обладнання та для захисту його прав на витребування майна.

У вересні 2016 року ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_5, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, безпідставно поновив ТОВ «Фрозен Трейд», яке не брало участі у справі і не було учасником спірних правовідносин, строк на апеляційне оскарження і прийняв до розгляду апеляційну скаргу; не дослідив докази, які підтверджують обсяг повноважень директора ТОВ «Фрозен Трейд» ОСОБА_7 на укладення договору застави від 28 січня 2016 року з ОСОБА_4; не перевірив обставин щодо підроблення договору купівлі-продажу від 27 січня 2016 року. Вважає, що апеляційний суд не дослідив фактичних обставин справи, не перевірив належність поданих доказів та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Смілянська Хлодня» посилається на те, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ТОВ «Фрозен Трейд» не визнає права власності за ОСОБА_4 на обладнання, оскільки як договір застави від 28 січня 2016 року, так і акт прийому-передачі від 25 березня 2016 року підписані особою, яка не мала достатнього для цього обсягу повноважень; доводи касаційної скарги є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та ухвалою цього ж суду від 8 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судами встановлено, що на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за договором позики, укладеним між останнім та ОСОБА_4, між ОСОБА_4 та ТОВ «Фрозен Трейд» укладений договір застави 28/01/16-О/1, за умовами якого в заставу ОСОБА_4 передане виробниче обладнання (рухоме майно) згідно з описом, визначеним у додатку № 1 до договору застави, яке знаходиться на території ТОВ «Смілянська Хлодня» у АДРЕСА_1, а саме: машина для дозування продуктів типу МР-003, 1 шт., заводський (серійний) номер 12/006; детектор металу 550*350 мм, 1 шт., заводський (серійний) номер 16/2012; барабанний фільтр тип 630/1000 мм., 1 шт., заводський (серійний) номер 12/137; бланширувач стрічковий для овочів, 1 шт., заводський (серійний) номер 12/079; машина універсальна для нарізання МСS-3D-1, 1 шт., заводський (серійний) номер 7708/2012; машина універсальна для нарізання LVD-2D-1, 1 шт., заводський (серійний) номер 7801/2012; машина універсальна для нарізання ТS-1D, 1 шт., заводський (серійний) номер 7846/2012; верстат для заточування, 1 шт., заводський (серійний) номер 7726/2011; лінія для переробки плодово-ягідних (повітряний сепаратор модель WWIB-750/SML, 1 шт.; калібрувач KWIB-3*1,5/3,0/SML, 1 шт.; установка для покриття водяною глазурю GLZ-WIB-1200/SML, 1 шт.; мийна барбатажно-вихрова машина з щітками модель MPW-LS-1200/SML, 1 шт.; сепаратор плодоніжок для вишні типу ODS-W-50/SML, 2 шт.; мийна барбатажно-вихрова машина типу MWP-1000/SML, 1 шт.; елеватор падаючий ЕL І-500/SML, 2 шт.; установка для сепарації плодоніжок і очищення полірування ODSP-300/SML, 1 шт.); лінія для переробки корнеплодів (елеватор шнекового типу з бункером модель EL I -500/SML, 1 шт., номер PSL 400/40/SML; щіткова коренечистка типа POLISHER 8*3,0, 1 шт., номер PLS8-3/0SML; мийна барбатажно-вихрова машина MPW-1000/SML, 1 шт., номер МВК-5/SML); електронна оптична сортувальна машина Sortex EID (двокамерна), 1 шт., заводський (серійний) номер Е60114.

10 березня 2016 року ОСОБА_4 направив ТОВ «Фрозен Трейд» вимогу про те, що у зв'язку з непогашенням ОСОБА_6 зобов'язань за договором позики та у відповідності до положень п.п. 4.1.4, 4.1.13, 7.4 договору застави 28/01/16-О/1 від 28 січня 2016 року він вимагає передати йому обладнання, зазначене в цьому договорі, у строк до 10 квітня 2016 року включно в рахунок погашення зобов'язань за договором позики № ЯК/01/10-2013/9 від 1 жовтня 2013 року та договором позики № ЯК/01/10-2013/11 від 1 жовтня 2013 року.

25 березня 2016 року ТОВ «Фрозен Трейд» на підставі акта прийому-передачі обладнання передало ОСОБА_4 рухоме майно, зазначене в опису.

Листом від 25 березня 2016 року ТОВ «Фрозен Трейд» попередило ТОВ «Смілянська Хлодня» про перехід права власності на виробниче обладнання до ОСОБА_4, проте ТОВ «Смілянська Хлодня» відмовило позивачу у поверненні майна, посилаючись на те, що не визнає за ОСОБА_4 права власності на вказане обладнання.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 мотивував вимоги тим, що він є належним власником, право власності якого не визнається іншою особою, і він як належний власник має право витребувати своє майно від особи, яка без відповідної правової підстави володіє ним.

Разом з тим, апеляційний суд встановив, що відповідно до п.п. «о» п. 5.3 Статуту ТОВ «Фрозен Трейд» прийняття рішень про продаж, передачу, обмін, здачу в оренду, надання у безкоштовне користування або надання у борг підприємствам, організаціям, установам та громадянам належних товариству будівель, споруд, устаткування, транспортних засобів, інвентарю, сировини, засобів виробництва та інших матеріальних цінностей, відноситься до компетенції учасників ТОВ «Фрозен Трейд».

У січні 2016 року для погашення кредитної заборгованості перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» учасниками ТОВ «Фрозен Трейд» вирішено продати спірне виробниче обладнання і директора ОСОБА_7 протоколом № 43 від 25 січня 2016 року повідомлено, що згідно зі статутом підприємства він не має права приймати рішення щодо передачі, обміну, продажу основних засобів (будівель, устаткування), оскільки це питання відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників.

27 січня 2016 року укладений попередній договір купівлі-продажу обладнання з визначеним покупцем - ТОВ «Пром Бізнес Інвест» - за умови надання покупцем забезпечувального платежу у розмірі вартості обладнання, звільнення продавцем обладнання з-під застави та подальшим укладенням основного договору.

Повноваження на підписання попереднього договору надані директору ОСОБА_7 28 січня 2016 року виробниче обладнання звільнено з-під застави і запис про обтяження вилучений з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; в цей же день укладено договір купівлі-продажу обладнання із ТОВ «Пром Бізнес Інвест».

28 січня 2016 року директор ТОВ «Фрозен Трейд» ОСОБА_7 уклав договір застави № 28/01/16-о/1 про передачу ОСОБА_4 в заставу цього ж виробничого обладнання з метою забезпечення виконання грошового зобов'язання третьою особою; запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо договору застави № 28/01/16-о/1 внесений 9 березня 2016 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що право власності у позивача ОСОБА_4 не виникло, оскільки договір про передачу в заставу майна та акт прийому-передачі йому цього майна підписані неповноважною особою, адже директору товариство не надавало згоди на укладення вказаного договору застави та акта прийому-передачі майна.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком апеляційного суду.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Захист порушеного права можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Разом з тим віндикація як спосіб захисту права власності застосовується, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном.

Оскільки добросовісне набуття у розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права його відчужувати, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна із володіння набувача, що не потребує ухвалення рішення про визнання за ним права власності.

Випадки витребування майна від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Відповідно до статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Таким чином, у відповідності до вимог статей 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було передане у зв?язку із виконання договору застави та акту прийому-передачі і відчужено поза волею власника, не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване.

Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Спірне майно є предметом судового розгляду про визнання права власності на майно за договором застави та актом прийому-передачі такого майна, проте дійсний власник не був стороною зазначеного правочину та не був учасником зазначеного судового розгляду.

Установивши відсутність законних підстав для виникнення права власності у ОСОБА_4 на спірне обладнання, тобто відсутність у даному випадку презумпції правомірності набуття права власності, адже саме по собі подання вимоги про передачу майна заставодержателю у власність не призводить до безумовного виникнення у особи права власності на предмет застави, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у позові про визнання права власності.

Оскільки судом установлено, що у ОСОБА_4 не виникло право власності на спірне обладнання, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про витребування цього майна.

Апеляційним судом надана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наявними у справі доказами, враховані вимоги норм матеріального права, тому висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують їх і стосуються переоцінки доказів у справі, що до компетенції суду касаційної інстанції не належить.

В силу статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов'язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 3 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик