ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7419/17
провадження № 2/753/1833/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Даниленко В.В.,

при секретарі Пасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» т.о. ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (відповідач-1) та ОСОБА_2 (відповідач-2) про стягнення солідарно суми заборгованості за кредитним договором в сумі 158 986 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) доларів США 08 центів, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 15.07.2010 року - 1 256 260 (один мільйон двісті п`ятдесят шість тисяч двісті шістдесят) гривень 34 копійки, посилаючись на наступне:

01 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та ОСОБА_1 (Відповідач-1) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого Позивач надав Відповідачці-1 для споживчих потреб кредит у розмірі -132 000 (сто тридцять дві тисячі) доларів США 00 центів, з терміном погашення кредитних ресурсів до 01.02.2023 року, зі сплатою процентної ставки -12,4 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань Відповідач-1 по кредитному договору, 01 лютого 2008 року між Позивачем та ОСОБА_2 (Відповідач-2) був укладений договір поруки № 176878, відповідно до якого Відповідач-2 несе відповідальність за своєчасне і повне виконання Відповідач-1 зобов`язань, передбачених кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, проте Відповідачка-1 скористалась кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Станом на 15.07.2010 року загальна сума заборгованості Відповідачки-1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 лютого 2008 року перед Позивачем складає -158 986 ( сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) доларів США 08 центів, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 15.07.2010 року -1 256 260 (один мільйон двісті п`ятдесят шість тисяч двісті шістдесят) гривень 34 копійок, з яких:

- кредитна заборгованість -129 317 (сто двадцять дев`ять тисяч триста сімнадцять) доларів США 61 цент, що еквівалентно з а офіційним курсом НБУ станом на 15.07.2010 року -1 021 828 (один мільйон двадцять одна тисяча вісімсот двадцять вісім) гривень 96 копійок;

- заборгованість по процентам -25 674 (двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят чотири) долари США 04 центи, що еквівалентно з а офіційним курсом НБУ станом на 15.07.2010 року -202 868 (двісті дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень 56 копійок;

- пеня за прострочення сплати процентів -3 257 (три тисячі двісті п`ятдесят сім) доларів США 34 центи, що еквівалентно з а офіційним курсом НБУ станом на 15.07.2010 року -25 738 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 54 копійки;

- пеня за прострочення повернення кредиту -737 (сімсот тридцять сім) доларів США 09 центів, що еквівалентно з а офіційним курсом НБУ станом на 15.07.2010 року -5 824 (п`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) гривні 28 копійок.

Позивач просить стягнути солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по справі, а саме, судовий збір у розмірі -1 700 (одна тисяча сімсот) гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі -120 (сто двадцять) гривень.

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» було укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, до предмету яких, зокрема увійшли договір про надання споживчого кредиту № 0 від 01.02.2008 року та договір поруки № 176878 від 01.02.2008 року.

Таким чином, право вимоги по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01.02.2008 року та договору поруки № 176878 від 01.02.2008 року перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-колект».

ОСОБА_2 до суду подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-коллект», т.о. ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою.

В ході розгляду справи Відповідач-2 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що Відповідач-1 отримав від позивача вимогу від 24.04.2009 року про повернення всієї суми заборгованості в тридцяти денний строк з дня отримання вимоги, таким чином позивачем був установлений інший строк для дострокового виконання зобов`язань, який є відмінним від строку зазначеному у кредитному договорі. Пунктом 12.1. кредитного договору сторони погодили, що у випадку направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. Також відповідно до п.п.2.2 Договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення йому такої вимоги. Позичальником було отримано вимогу про дострокове повернення кредиту від 24.04.2009 року. Оскільки вимогу позичальником отримано 24.04.2009 року, враховуючи положення кредитного договору, термін повернення кредиту настав на 32 день з дати одержання позичальником вимоги, тобто з 26.05.2009 року. Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до боржника та поручителя тільки 12.10.2010 року, а отже, з підстав викладених у ч. 4 ст. 559 ЦК України пропустив шестимісячний строк щодо звернення позивача до суду про стягнення заборгованості з поручителя.

Стосовно наданого розрахунку заборгованості, слід зауважити, що у розрахунку заборгованості зазначено про пеню за прострочення сплати зобов`язань в іноземній валюті, що не відповідає положенням ст.ст. 192,533 ЦК України так, як законним платіжним засобом обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Згідно з ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Розмір пені, передбачений ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, згідно з ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Таким чином, максимальний розмір пені пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Відповідачем -1 не доведено відсутність заборгованості. При укладенні кредитного договору та відповідно договору поруки, було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгодженні сторонами так і прийняті ними, як обов`язкові умови договору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач -1 до суду не з`явилася, про слухання справи повідомлялася.

Відповідач -2 до суду не з`явився, її представник надав пояснення по суті позовної заяви та просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог та застосувати до позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя наслідки спливу позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісна позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09.06.2011 року Позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

10.03.2015 року ухвалою Дарницького районного суду м.Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект`про заміну сторони виконавчого провадження -задоволено, судом вирішено замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-колект`у виконавчих провадженнях з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі №2-1945/11 за позовом ПАТ«УкрСиббанк`до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 31.03.2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено, скасувано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2011 року у цивільній справі №2-1945/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Так судом досліджені наступні письмові докази: розрахунок, відомості про курси гривні, повідомлення, реєстр, кредитний договір, договір поруки, договір факторингу № 1 та договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, свідоцтво, статут, виписка з банківського рахунку.

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Відповідно до укладеного договору 01 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого Позивач надав Відповідачу-1 для споживчих потреб кредит у розмірі - 132 000 (сто тридцять дві тисячі) доларів США 00 центів, з терміном погашення кредитних ресурсів до 01.02.2023 року, зі сплатою процентної ставки - 12,4 % річних.

Отже, сторони встановили строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких підлягав сплаті до 01 лютого 2023 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.02.2008 року, між Позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 176878, відповідно до якого Відповідач-2 несе відповідальність за своєчасне і повне виконання Відповідачем-1 зобов`язань, передбачених кредитним договором.

Згідно з п. 11 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» є правонаступником прав та обов`язків акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк».

В свою чергу публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 12 грудня 2011 року за договором факторингу № 1 та договором відступлення права вимоги за договорами іпотеки передало своє право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.02.2008 року та за договором поруки № 176878 від 01.02.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-колект».

В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 132 000 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи, складає 3 600 124,67 грн.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Порука має складну теоретичну природу, оскільки одночасно є способом забезпечення зобов`язань, а також має зобов`язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов`язання та про договори.

Відповідно дост. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Згідно зістаттею 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Таким чином, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини другої статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і шляхом звернення до суду.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі №6-2251цс16 зазначено, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610,611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530,631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

ПАТ «УкрСиббанк» листом від 24 квітня 2009 року за № 26-93 надіслав відповідачу-1 повідомлення з вимогою повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги та зазначено, що ПАТ «УкрСиббанк» вважає термін повернення кредиту за кредитним договором таким, що настав.

На спростування даної вимоги представник позивача обґрунтованих доводів у своїх поясненнях не навів, тож суд приймає їх за належний доказ.

Отже, Позивач використав право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, як передбачено кредитним договором, шляхом направлення вказаної вимоги.

Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, Позивач відповідно до частини другої статті 1050ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки 12.10.2010 року.

Відповідач-2 та його представник подали заяву про застосування строку позовної давності

Згідно зіст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік ( ст.ст.257,258 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4.ст.267 ЦК).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.11.2016 року справа №6-1174цс16, і з неї, зокрема, вбачається, що якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 19 листопада 2014 року (справа № 6-140цс14) зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Отже, установивши, що у квітні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» змінило строк виконання основного зобов`язання, а відтак саме з цього часу у нього виникло право на позов, однак ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з даним позовом у жовтні 2010 року, тобто, поза межами шестимісячного строку позовної давності, про застування якого заявлено Відповідачем -2 та його представником.

Після зміни строку виконання зобов`язання (квітень 2009 року) усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вказаною вимогою банку позичальник був зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, й усі наступні щомісячні платежі після квітня 2009 року не підлягали виконанню.

Якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права в частині стягнення з поручителя протягом шести місяців саме від цієї дати. Вимоги про поновлення строку позовної давності представник позивача не ставив.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Крім того банк, будучи кредитором та відповідно утримувачем рахунку на який погашалась заборгованість Відповідачем - 1, достеменно знав про порушення свого права, однак у шестимісячний строк з позовом до суду до поручителя не звертався, а при зверненні, питання про поновлення строку не порушував, і відповідно причин поважності пропуску строку позовної давності не надав.

Таким чином суд прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» за договором поруки відмовити з підстав пропуску строку пред`явлення вимоги.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» про визнання поруки припиненою, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 1ст. 553 ЦК Україниза договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року (справа № 6-1844цс15).

Вирішуючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до поручителя ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що ці вимоги банку не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

По справі встановлено, що на забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, 01.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 176878, за умовами якого вона зобов`язалася відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням ОСОБА_1 , що виникають з умов кредитного договору.

Оскільки у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, у зв`язку з пропуском строку позовної давності, то суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» про визнання поруки припиненою слід задовольнити та визнати договір поруки припиненим.

Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 141, 258-259, 223, 264-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект»

заборгованість в розмірі 4 314 874 (чотири мільйони триста чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 54 коп., з яких:

кредитна заборгованість -3 600 124 (три мільйони шістсот тисяч сто двадцять чотири) гривні 67 коп.;

заборгованість по процентам -714 749 (сімсот чотирнадцять тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» судові витрати -1 820 (одна тисяча вісімсот двадцять) гривень 00 коп.

В решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» т.о. ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати припиненим зобов`язання за договором поруки між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» за договором поруки № 176878 від 01 лютого 2008 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , починаючи з 26.11.2009 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» на користь ОСОБА_2 судові витрати -640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: