Справа №303/1574/18
номер рядка стат. звіту - 58
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача та

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» про зобовязання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

У березні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про зобов»язання вчинення дій.

В позові зазначає, що з 17 грудня 1990 року на підставі наказу був прийнятий на роботу до Державного комунального підприємства « Мукачівське будівельно монтажне правління» на посаду майстра. Рішенням профспілкового комітету ДКП «Мукачівське БМУ» в грудні 1990 року його сімї було надано для проживання приміщення (квартиру) №11,№12,№13 в житловому будинку №3 під літерою Б по вул..Духновича в м.Мукачево. На момент виділення йому даних приміщень вони являли собою три окремих приміщення, без будь яких комунальних зручностей. За власні кошти нам було зроблено ремонт і обєднано окремі приміщення в одну квартиру загальною площею 72,6 кв.м. та жилою 52,2 кв.м.в житловому будинку №3 під літ.Б по вул..Духновича в м.Мукачево. З того часу він та його сімя проживає в ній.

В 2002 році він вирішив реалізувати своє право на приватизацію виділеного йому житла і 03.01.2002 року ДКП «Докуст» йому було надано дозвіл на приватизацію. 15.02.2002 року КП Мукачівським БТІ було здійснено технічну інвентаризацію виділеного йому житла та виготовлено інвентарну справу. Однак, далі приватизація виділеного йому житла завершена не була, так як почався процес ліквідації підприємства. Правонаступником даного підприємства стало спільне мале підприємство «Докуст». 07.06.2002 року між ним та підприємством «Докуст» було укладено договір найму виділених йому приміщень, однак приватизувати дану квартиру не вдалося оскільки його квартира не була передана на баланс ліквідованим підприємством. У звязку з тим, що виділене йому житло нікому не належить та жодна установа, організація чи підприємство не являється їх балансоутримувачем, він не може реалізувати своє право на приватизацію.

А тому, просить зобовязати виконавчий комітет Мукачівської міської ради на вчинення дій шляхом виконання рішення 17 сесії 3(23) скликання виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.12.1999 року «Про прийняття у власність територіальної громади міста державного підприємства «Мукачівське БМУ» із постановкою на баланс житлового приміщення під літерою «Б», будинку №3 вул.Духновича в м.Мукачево і передачею даного приміщення, а саме кв. №11, 12,13 даного будинку на утримання ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» .

Представник відповідача ОСОБА_4 згідно відзиву (а.с.38) позовні вимоги не визнав.

У відзиві зазначала, що згідно рішення виконкому Мукачівської міської ради депутатів трудящих від 12 червня 1959 року №218 «Про реєстрацію будинків за фондом Мукачівської міської Ради» за фондом Мукачівської міської Ради депутатів трудящих визнано право власності на будинок №3 по вулиці Духновича. В подальшому згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області від 10 серпня 1988 року №135 «Про зарахування на квартирний облік та кооперативний облік, заключення договір житлового найму, бронювання квартир, обмін, надання звільнених квартир» БМУ «Приладбудмонтаж» під гуртожиток надати квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати, житловою площею 19,1 кв.м., без комунальних вимог. Відтак, квартири під номером 11,12,13 ні БМУ «Приладбудмонтаж», ані позивачу чи членам його сімї не надавались.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задоволити.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Представник третьої особи ТзОВ «І.Т.В.Сервіс» в судове засідання не зявився про причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений.

Заяви, клопотання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТзОВ «І.Т.В.Сервіс» та витребовування від Мукачівського міжрегіонального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки інвентарну справу на будинок літера «А» та літера «Б» по вул..Духновича №3 в м.Мукачево.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особияка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТзОВ «І.Т.В.Сервіс» та витребувано від Мукачівського міжрегіонального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки інвентарну справу на будинок літера «А» та літера «Б» по вул..Духновича №3 в м.Мукачево.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Мукачівську міську раду.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи,інвентарну справу на будинок літера «А» та літера «Б» по вул..Духновича №3 в м.Мукачево, та матеріали цивільної справи №303/6579/13-ц, суд приходить до наступного висновку.

Листом виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 08.07.2016 року № Т-1165/05-08, що згідно рішення виконкому від 10.08.1988 року Будівельно-монтажному управлінню «Приладбудмонтаж» була виділена під гуртожиток однокімнатні квартира АДРЕСА_2, житловою площею 19,1 кв.м. без вигод, квартири під №11,12,13 на ОСОБА_2, ні «Приладбудмонтаж» не надавались. (а.с.3)

Архівною копією рішення Мукачівської міської ради від 29.12.1999 року стверджено, що державно майно колишнього орендного підприємства «Мукачівське БМУ» прийнято у власність територіальної громади міста.(а.с.4)

Згідно архівних копій рішення виконкому Мукачівської міської Ради депутатів трудящих від 12 червня 1959 року про реєстрацію будинків за фондом Мукачівської міської Ради та списку домоволодінь, які підлягають реєстрації за фондом міських рад, будинок по вул..Духновича, 3 повністю визнано право власності за Мукачівської міською радою (а.с.4 зворот., 5 )

Листом директора СМП «Докуст» позивача повідомлялося, що приміщення (квартира) №11,12,13 в жилому будинку №3 по вул..Духновича в м.Мукачево на балансі СМП «Докуст» не пербувають, оскільки згідно актів прийому-передачі дані приміщення СМП «Докуст» передані не були. (а.с.9)

У відповідності до інформаційної довідки від 17.06.2017 року №118 вих. вказане вище будинковолодіня зареєстроване на праві комунальної власності м.Мукачево складається ,1,2,3,5,6,7,8,9, обєднаних квартир в окремо розташованій будівлі літери «Б» №10-13 та 11-12 (раніше їх статус був житлові кімнати без комунальних вигод). (а.с.9 зворот.)

Згідно архівного витягу із рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області від 10 серпня 1988 року №135 п.10.11.БМУ «Приладбудмонтаж» під гуртожиток надано квартиру АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати, житловою площею 19,1 кв.м., без комунальних вимог.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною пятою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно до стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до офіційного тлумачення положення п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Рішенням Конституційного Суду № 15 р-п/2010 від 10.06.2010 року визначено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Відповідно до ст. 63 ЖК Української PCP предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно ч. 1 ст. 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра, що передбачено ч.2 ст.5 Закону.

Статтями 379, 389 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Предметом позову є зобовязання виконавчого комітету Мукачівської міської ради на вчинення дій шляхом виконання рішення 17 сесії 3(23) скликання виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.12.1999 року «Про прийняття у власність територіальної громади міста державного підприємства Мукачівське БМУ» із постановкою на баланс житлового приміщення під літерою «Б», будинку №3 вул.Духновича в м.Мукачево і передачею даного приміщення, а саме квартири №11,12,13 даного будинку на утримання ТзОВ «І.Т.В.Сервіс Плюс», однак позивачем в свою чергу не надано жодного доказу того, що приміщення в якому він проживає, а саме житловий будинок №3 під літ. «Б по вул..Духновича» перебував у власності «ДП Мукачівське БМУ». Так як згідно рішення виконкому Мукачівської міської ради від 12 червня 1959 року саме за фондом Мукачівської міської Ради визнано особисте право власності на будинки згідно списку, а саме на будинок по вул..Духновича, 3 повністю.(а.с.6,5).

Твердження позивача про те, що дані приміщення знаходились у власності «ДП Мукачівське БМУ», а в подальшому вони перейшли до правонаступника СМП «Докуст» і дана обставина підтверджується типовим договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 07.06.2002 року на підставі старого типового договору від 03.11.1999 року , а саме житлового приміщення ізольованої квартири загальною площею 72,6 кв.м. , житловою площею 52,2 кв.м. з трьох кімнат за адресою м.Мукачево вул..Духновича, в м.Мукачево, кв. №11,12,13 укладеного з ним, не може слугувати належним доказом, оскільки згідно листа директора СМП «Докуст» від 11.06.2013 року №5 ОСОБА_2 доведено до відома, що приміщення (квартира) №11,12,13 в жилому будинку №3 по вул..Духновича в м.Мукачево на балансі СМП «Докуст » не перебувають, оскільки згідно актів прийому передачі дані приміщення СМП «Докуст» передані не були.

А тому є незрозумілим, яким чином вищезгадане рішення від 29 грудня 1999 року порушує право позивача щодо можливості приватизувати житлове приміщення, яке знаходиться житловому будинку №3 по вул.Духновича в м.Мукачево.

Відповідно до ст..141 ЦПК України судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, 1 ст. 48, 63 ЖК УРСР, 379, 389 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс», Мукачівська міська рада про зобовязання виконавчого комітету Мукачівської міської ради на вчинення дій шляхом виконання рішення 17 сесії 3(23) скликання виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.12.1999 року «Про прийняття у власність територіальної громади міста державного підприємства Мукачівське БМУ» із постановкою на баланс житлового приміщення під літерою «Б», будинку №3 вул.Духновича в м.Мукачево і передачею даного приміщення, а саме квартири №11,12,13 даного будинку на утримання ТзОВ «І.Т.В.Сервіс Плюс» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м.Мукачево, пл.Духновича, буд.2, Закарпатської області, паспорт серія ВО № 222074 виданий Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 20.11.1996 року.

Відповідач: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, м. Мукачево, пл. Духновича, буд. 2, .

Повний текст рішення складено 19 вересня 2019 року

Головуюча Л.В. Курах