Справа № 428/3317/18
Провадження №2/428/527/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» про повернення грошових коштів, сплачених згідно Договору №1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року, та зобовязання відшкодувати збиток внаслідок інфляції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз», враховуючи уточнення позовних вимог, про розірвання договору на приєднання до газових мереж житлового будинку № 1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року, зобовязання відповідача повернути грошові кошти в сумі 20326,65 грн., сплачені згідно договору №1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року, у звязку з невиконанням відповідачем зобовязання щодо проведення газопостачання, а також відшкодування збитоку внаслідок інфляції за 2015 рік у сумі 8801,44 грн.

Цивільний позов не відповідав вимогам ст. 175 ЦПК України, тому ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.03.2018 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків. На виконання вказаної ухвали позивач надала заяву, виправивши недоліки у зазначений судом строк.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.04.2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між позивачем та відповідачем 05.05.2014 року було складено договір №1136/23/01-23-14 на приєднання до газових мереж житлового будинку, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. 24 лінія, буд. 70, вартістю 19434 грн. Позивачем також сплачено ПДФО у сумі 622,85 грн., за погодження проекту газопостачання 186,55 грн. та послуги банку 83,25 грн. Загальною сумою позивачем було витрачено кошти у сумі 1326,65 грн. Робота по виконанню договору повинна розпочинатися з моменту здійснення (квитанція № k111/D/24 від 13.05.2014 року) і закінчитися, згідно п. 3.1 розділу III договору в термін до 6 (шість) місяців. Термін дії виконання договору закінчився, але зобов'язання ПАТ «Луганськгаз» не були виконанні. ПАТ «Луганськгаз» мав термін до 6 (шість) місяців, так як переміщення ПАТ «Луганськгаз» до м. Сєвєродонецька відбулося згідно Постанови КМУ №595 від 07.10.2014 року. Про неможливість вчасно виконати договірні зобов'язання сторона повинна повідомити «не пізніше 20 календарних днів з дати настання таких обставин» (передбачено п. 5.2 (абзац 3) розділу V Договору). Такого повідомлення відповідачем позивачу не надавалося. Протягом чотирьох років відповідач користується коштами позивача та її звернення про повернення сплачених коштів ігнорує. За офіційними даними Державної служби статистики сумарна інфляція за підсумками 2015 року становить 43,3 %. Таким чином, внаслідок інфляції тільки за один 2015 року її сума збільшилась на 8801,44 грн. З огляду на викладене, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Представник відповідача до суду надав письмовий відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 05.10.2014 року між сторонами дійсно був укладений договір на приєднання до газових мереж житлового будинку за адресою: м. Луганськ, вул. 24 лінія, буд. 70, за № 1136/23/01-23-14. Відповідач жодним чином не відмовлявся від обов'язку надати послуги за договором, але для реального виконання умов договору, необхідно усунути обставини, що ускладнюють виконання зобов'язань по договору. Нездатність відповідача виконати зобов'язання виникла по об'єктивним обставинам, що мають винятковий і загальновідомий характер. Починаючи з квітня 2014 року, здійснення господарської діяльності у Луганської області стало неможливим у зв'язку з загальновідомим фактом: проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької та Луганської областей, яка розпочалась відповідно до Указу № 405/2014 Президента України Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 13.04.14 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Постановою Верховної Ради України від 07.11.2014 року № 1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, ця територія визнана тимчасово окупованою. Внаслідок дії негативних факторів та обставин, на які відповідач не може вплинути, має місце неспроможність підприємства здійснювати господарську, діяльність та отримувати прибуток з квітня 2014 року, виконувати поточні (договірні) та інші вже існуючі зобов'язання. У газеті Верховної Ради України «Голос України» у випуску № 14 (6018) від 28.01.2015 року відповідач опублікував повідомлення про відсутність можливості розпоряджатись нерухомим майном та документацією дозвільного, звітного та правовстановлюючого характеру. Станом на 21.05.2018 року є невідомим факт повного чи часткового виконання зобов'язання. Крім того, пунктом 3.1. Договору № 1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року зазначено що: "власник зобов'язаний забезпечити в установленому порядку в термін до 6 місяців приєднання об'єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання об'єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) за умови своєчасної оплати за приєднання, визначеної розділом IV цього договору, установити в точці приєднання вузол обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків та забезпечити його захистом від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу", що в свою чергу означає, що після спливу 6 місяців (а саме з 15.11.2014 року), позивачу стає відомо про порушення його права, у зв'язку з цим починається дія трирічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Таким чином, строк позовної давності сплинув 15.11.2017 року. У звязку з тим, що позовна заява подана лише 28.03.2018 року, тобто після спливу позовної давності, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надала до суду письмові заперечення на відзив, в якому зазначено, що переміщення ПАТ «Луганськгаз» до м. Сєвєродонецька відбулося згідно Постанови Верховної Ради України №1085-р від 7.11.2014 року, тобто ПАТ «Луганськгаз» мав термін до 6 (шість) місяців на виконання робіт по приєднанню будинку до газових мереж. У відзиві вказано, що тільки після 25.10.2014 року настала неможливість виконання відповідачем договірних зобов'язань. Відповідач у своїх відповідях (№ 01-02-61/1146 від 07.07.2015 року, № 01-02-61/1671 від 05.10.2015 року, № 01-02-42/302 від 23.02.2016 року, № 01-02-42/534 від 31.03.2016 року, №01-02-42/1078 від 16.06.2016 року) переносив строки виконання роботи. На претензію позивача від 28.03.2018 року відповіді не надійшло. Крім того, 26.04.2017 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позивач звернулася з позовною заявою до відповідача про повернення грошових коштів, але ухвалою суду від 27.04.2017 року їй було відмовлено у відкритті провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись при цьому на доводи, викладені у позові та запереченнях на відзив, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись при цьому на письмовий відзив, наданий суду. Додатково зазначила, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувавши строк позовної давності, який на час звернення позивача до суду вже сплинув.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» та ОСОБА_3 було укладено договір №1136/23/01-23-14 на приєднання до газових мереж.

Згідно п. 1.1 за цим договором до газових мереж власника, що перебувають у його власності, користуванні, господарському віданні чи експлуатації, приєднується: житловий будинок місцезнаходження якого: «вул. 24-я лінія, буд. 70, м. Луганськ».

П. 2.1 та 2.2 договору передбачають, що власник забезпечує приєднання обєкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання обєкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього газопостачання, що додаються до цього договору та є його невідємними частинами, а також здійснює підключення обєкта замовника до власних газових мереж на умовах цього договору. Замовник оплачує власнику вартість приєднання та забезпечує в установленому порядку будівництво (встановлення) та введення в експлуатацію внутрішніх систем газоспоживання (газопостачання) власного обєкта.

У відповідності до п. 3.1. договору власник зобов'язаний: забезпечити в установленому порядку в термін до 6 місяців приєднання об'єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання об'єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) за умови своєчасної оплати за приєднання, визначеної розділом IV цього договору, установити в точці приєднання вузол обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків та забезпечити його захистом від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу; підключити обєкт замовника до власних газових мереж не підліше 5 робочих днів (якщо підключення не потребує припинення газопостачання іншим споживачам) або 15 робочих днів (якщо підключення потребує припинення газопостачання іншим споживачам) після виконання таких умов: введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання обєкта замовника; оплати замовником повної вартості за приєднання, визначеної розділом IV цього договору; узгодження власником проекту внутрішнього газопостачання та введення внутрішніх систем газоспоживання (газопостачання) обєкта замовника в експлуатацію; складання на обєкт замовника акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатації відповідальності сторін.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що загальний розмір плати за приєднання становить 19434 грн.

Згідно п. 4.2 договору плата за нестандартне приєднання, що сплачується замовником власнику становить 15281,65 грн. Крім того, ПДФО у розмірі 15 %, перерахований до бюджету за договором купівлі-продажу № 23 від 05.05.2014 року становить 622,85 грн. Разом до сплати: 15904,50 грн.

З квитанції № 111/D/24 від 13.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 сплатила на користь ПАТ «Луганськгаз» на виконання договору №1136/23/01-23-14 від 13.05.2014 року 15904,50 грн.

10.06.2015 року позивач звернулася з заявою про повернення грошових коштів в сумі 15904,50, сплачені по квитанції 111/D/24 від 13.05.2014 року, оскільки роботи з будівництва газопостачання згідно договору №1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року не були виконані.

Згідно відповіді ПАТ «Луганськгаз» № 06-02-61/1146 від 07.07.2015 року останній, зокрема, повідомляє, що згідно Розпорядження КМУ від 5 травня 2015 р. № 428-р м. Луганськ перебуває під контролем незаконних воєнізованих озброєних формувань. Фактично виникла ситуація, за якої Товариство через дію надзвичайних та невідворотних обставин непереборної сили, на які неможливо вплинути, попередити їх настання чи запобігти їх негативному впливу, позбавлено можливості вчасно виконати договірні зобов'язання. Товариство жодним чином не відмовляється від обов'язку надати послуги за договором та звертає увагу позивача на відсутність вини виконавця у ситуації, яка склалась та діє по теперішній час.

Зі зверненнями про повернення вищевказаних грошових коштів позивач зверталася ще 17.09.2015 року та 28.01.2016 року.

У відповідності до листів ПАТ «Луганськгаз» №01-02-61/1671 від 05.10.2015 року та №01-02-42/502 від 23.02.2016 року ПАТ "Луганськгаз" жодним чином не відмовляється від обов'язку надати послуги за договором №1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року та звертає увагу на відсутність своєї вини. Фактично виникла ситуація, за якої товариство через дію надзвичайних невідворотних обставин непереборної сили, на які неможливо вплинути, позбавлено можливості вчасно виконати договірні зобов'язання. Станом на теперішній час є невідомим факт повного чи то часткового виконання зобов'язання. Враховуючи вищезазначене, оскільки територія на якій знаходиться об'єкт позивача є непідконтрольною українській владі, товариство не має можливості здійснити огляд місця де знаходиться власність позивача до того часу поки органи державної влади не почнуть здійснювати свої повноваження в повному обсязі.

26.05.2016 року позивачем було надіслано відповідачу претензію про повернення грошових коштів за невиконання робіт по договору №1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року, сума якої складає 29128,09 грн.

З відповіді на претензію № 01-02-42/1078 від 16.06.2016 року вбачається, що ПАТ «Луганськгаз» повідомляє, що у випадку надання на адресу товариства документів, що підтверджують місце проживання позивача на території, яка контролюється українською владою, Товариство розгляне питання можливості повернення грошових коштів, отриманих за договором № 1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року (в межах фінансової можливості компанії). Проте на сьогоднішній день на адресу ПАТ «Луганськгаз» вищезазначені документи не надходили. З метою належного розгляду претензії позивача, відповідач просить надати на його адресу: документи, що підтверджують місце проживання позивача на території, що контролюється українською владою; довідку, завірену підписом керівника фінансової установи та печаткою банку, про те, що у Філії Харківського обласного управління АТ '"Ощадбанк" ТВБВ 10020/0030, на ім'я позивача відкритий поточний рахунок; копію договору № 1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року; копії документів, що підтверджують перерахування ПДФО у розмірі 15% до бюджету за договором купівлі-продажу № 23 від 05.05.2014 року; копію договору купівлі-продажу № 23 від 05.05.2014 року; копії документів, що підтверджують сплату грошових коштів в сумі 186,55 грн. згідно Акту погодження проекту газопостачання; копію акту погодження проекту газопостачання від 08.04.2014 року; копії документів, що підтверджують сплату грошових коштів в сумі 83,25 грн. за послуги банку. В черговий раз ПАТ "Луганськгаз" повідомляє, що жодним чином не відмовляється від виконання своїх обов'язків за договором, але з метою додержання норм діючого законодавства, належного врегулювання відносин щодо повернення грошових коштів, а також розгляду питання обґрунтованості додаткових вимог, зазначених у претензії позивача, відповідач просить надати вищезазначені документи.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Представник відповідача ставить питання про застосування строків позовної давності.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У позивача, враховуючи п. 3.1.1 договору, таке право виникло 05.11.2014 року, проте до суду позивач звернулася лише в 28.03.2018 року.

Посилання позивача на те, що перебіг позовної давності переривався у звязку з тим, що вона 26.04.2017 року зверталася з адміністративним позовом до Орджонікідзевського районного суду Луганської області судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У постановах Верховного Суду України від 02.12.2015 року (№ 6-895цс15) та Верховного Суду від 28.03.2018 року (761/10946/15-ц) викладено правовий висновок про те, що за змістом статті 257, частини другої статті 264, частин четвертої, пятої статті 267 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності шляхом предявлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставам.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду Луганської області від 27.04.2017 року відмовлено у відкритті провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Луганськгаз» про повернення коштів, поданим 26.04.2017 року.

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_3 було предявлено з порушенням правил підсудності, перебіг позовної давності у даних спірних правовідносинах не переривався та сплинув 05.11.2017 року.

Листування з відповідачем та надсилання йому претензії також не може бути підставою для переривання позовної давності, оскільки вичерпний перелік підстав викладений у ст. 264 ЦК України.

Таким чином, судом не вбачаються підстави для переривання перебігу позовної давності.

З огляду на зазначене, аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, у звязку з закінченням строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» про повернення грошових коштів, сплачених згідно Договору №1136/23/01-23-14 від 05.05.2014 року, та зобовязання відшкодувати збиток внаслідок інфляції відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 12.10.2018 року.

Суддя Т.С.Журавель