Справа № 199/321/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дніпровської міської ради, третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В січні місяці 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дніпровської міської ради, третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованого 16 червня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1014.

Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на 8/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, з яких 6/100 частин домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Амур-нижньодніпровської районної ради народних депутатів №158/1 від 22.03.1994 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР 06.07.1994 року в реєстрову книгу №547 за реєстровим №128 та 2/100 частин домоволодіння що є спадщиною яку ОСОБА_4 фактично прийняла після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та який в свою чергу також фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та був власником 2/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1

Позивач звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної конторою з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4, проте державний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 6/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та на 2/100 частин домоволодіння відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на 02/100 частин домоволодіння за померлою не зареєстроване.

Позивач зазначає, що наявність родинних стосунків між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 встановлено рішенням народного суду 2-ї дільниці Амур- Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 13 жовтня 1960 року, в якому зазначено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 а ОСОБА_4 є спадкоємицею після смерті свого батька ОСОБА_5.

Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_6, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_5 стали співвласниками 2/3 частин домоволодіння, що знаходить в АДРЕСА_1 та на підставі договору купівлі-продажу від 2 серпня 1937 року посвідчений Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 11787.

Таким чином, ОСОБА_5 після смерті свого батька, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично прийняв спадщину як співвласник 2/3 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 наряду з іншими спадкоємцями, які отримали на належні їм частки свідоцтва про право власності.

ОСОБА_4 також після смерті свого батька в ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняла спадщину фактично. Вона з моменту купівлі-продажу домоволодіння її дідом та батьком постійно володіла своєю та прийнятою її батьком часткою домоволодіння в порядку спадкування за законом фактично, та проживала в цьому домоволодінні до дня своєї смерті.

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів № 158/1 від 22.03.1994 року був затверджений, акт, складений спеціалістами міжміського бюро технічної інвентаризації від 28.01.1994 року, обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 та визначення ідеальних часток між співвласниками відповідно до фактичного користування домоволодінням.

Відповідно до зазначеного акту ОСОБА_6, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.1937 року належить 24/960 частин домоволодіння на які приходиться в будинку А-1 частина приміщення 2-6, і частиною 2/7 , що на час складання акту становить 2/100 частин домоволодіння.

Цим же актом підтверджено фактичне володіння ОСОБА_4 зазначеною що вона фактично володіла та користувалася приміщеннями в будинку А-1 до складу яких входило і прим. 2-6, тобто 2/100 частин домоволодіння.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 2/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 яка фактично прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 16 червня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1014.

Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на 8/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, та належали померлій за життя з яких 6/100 частин домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Амур-нижньодніпровської районної ради народних депутатів №158/1 від 22.03.1994 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР 06.07.1994 року в реєстрову книгу №547 за реєстровим №128 та 2/100 частин домоволодіння що є спадщиною яку ОСОБА_4 фактично прийняла після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та який в свою чергу також фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та був власником 2/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1

Позивач звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної конторою з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4., проте державний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 6/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та на 2/100 частин домоволодіння відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на 02/100 частин домоволодіння за померлою не зареєстроване.

Судом встановлено, що наявність родинних стосунків між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується рішенням народного суду 2-ї дільниці Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 13 жовтня 1960 року, в якому зазначено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5, а ОСОБА_4 є спадкоємицею після смерті свого батька ОСОБА_5.

Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_6, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_5 стали співвласниками 2/3 частин домоволодіння, що знаходить в АДРЕСА_1 та на підставі договору купівлі-продажу від 2 серпня 1937 року посвідчений Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 11787.

Таким чином, ОСОБА_5 після смерті свого батька, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично прийняв спадщину як співвласник 2/3 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 наряду з іншими спадкоємцями, які отримали на належні їм частки свідоцтва про право власності.

ОСОБА_4 також після смерті свого батька в ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняла спадщину фактично. Вона з моменту купівлі-продажу домоволодіння її дідом та батьком постійно володіла своєю та прийнятою її батьком часткою домоволодіння в порядку спадкування за законом фактично, та проживала в цьому домоволодінні до дня своєї смерті.

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів № 158/1 від 22.03.1994 року був затверджений, акт, складений спеціалістами міжміського бюро технічної інвентаризації від 28.01.1994 року, обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 та визначення ідеальних часток між співвласниками відповідно до фактичного користування домоволодінням.

Відповідно до зазначеного акту ОСОБА_6, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.1937 року належить 24/960 частин домоволодіння на які приходиться в будинку А-1 частина приміщення 2-6, і частиною 2/7 , що на час складання акту становить 2/100 частин домоволодіння.

Цим же актом підтверджено фактичне володіння ОСОБА_4 зазначеною що вона фактично володіла та користувалася приміщеннями в будинку А-1 до складу яких входило і прим. 2-6, тобто 2/100 частин домоволодіння.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1299 Цивільного Кодексу України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Так, як в іншому порядку, крім судового, позивач позбавлений можливості захистити свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 1297, 1299, 1226, 1216, 1261 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дніпровської міської ради, третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 право власності на 2/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 яка фактично прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 який фактично прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя О.Г.Скрипник