КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/4881/2018 Головуючий в суді 1 інстанції - Рудюк О.Д.
Унікальний №363/1500/17 Суддя-доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: садівниче товариство «Каскад», виконавчий комітет Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, Вишгородська районна державна адміністрація в Київській області, про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив визнати за собою права власності на незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сарай з приміщеннями для душової, господарського інвентарю, приміщенням для дров, туалет, а також скважину з насосом для води, що розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,059 га, яка знаходиться на території СТ «Каскад» за адресою: АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи 05.07.2018 року позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися зазначеною вище земельною ділянкою з розташованим на ній будинком разом з господарськими будівлями. В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на доводи заяви, просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 зазначає, що основною метою такого забезпечення є позбавлення ОСОБА_4 можливості заволодіти спірним майном.

Проте, на момент звернення позивача до суду з даним позовом саме відповідач є власником відповідної земельної ділянки, на якій розташований будинок разом з господарськими спорудами.

З матеріалів справи слідує, що з метою запобігання утруднення виконання рішення суду по даній справі судом в ухвалі від 16.05.2018 року вже було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену вище земельну ділянку та спірний житловий будинок разом з господарськими спорудами.

В той же час, вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову від 05.07.2018 року, не стосуються предмету спору та не відповідають характеру спірних правовідносин.

Так, порушуючи питання забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вчиняти певні дії, позивач, по суті, заявляє окремі позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні будинком та земельною ділянкою.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб жодним чином не впливає на можливість виконання можливого рішення суду про визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374,375 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 27 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді