Провадження № 2-о/760/348/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 заявник ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй - ОСОБА_5 договору міни квартири АДРЕСА_1 від 31.07.2003, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською С.В., зареєстрованого в реєстрі за №4417.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору міни від 31.07.2003, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Ковбасинською С.В., їй належить одна четверта частина квартири АДРЕСА_2. У зазначеному документі її ім'я записано як «ОСОБА_5», тоді як у паспорті громадянина України її ім'я вказано як «ОСОБА_5».

Вважає, що різниця у написанні її імені в одну літеру є наслідком довільного перекладу імені з російської, якою було складено її свідоцтво про народження, на українську мову з боку службових осіб органу приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва, які 26.04.2000 року видали на її ім'я свідоцтво про право власності на житло, на підставі якого, в свою чергу, було складено зазначений вище договір міни квартири.

З приводу виправлення помилки в договорі міни квартири вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Ковбасинської С.В., яка свого часу посвідчила цей договір, проте у вчиненні такої нотаріальної дії їй було відмовлено.

Таким чином, з метою надання їй можливості вільно розпоряджатися своєю власністю у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_3, необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ - вищезазначений договір міни, укладений ОСОБА_5, належить ОСОБА_5.

Встановлення факту належності їй вищезазначеного договору міни квартири не пов'язано з вирішенням спору про право.

А тому, з наведених вище підстав просить задовольнити її заяву.

В судове засідання учасники справи не з'явились, від заявника та заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких вони також зазначили, що заву підтримують та просять задовольнити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковбасинська С.В., будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, з заявами про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу в даному судовому засіданні за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до роз'яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що 31.07.2008 між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та як законний представник своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7 було укладено договір міни, квартири АДРЕСА_4 від 31.07.2003 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською С.В., зареєстрованого в реєстрі за №4417.

На підставі вказаного договору міни за вказаними вище особами було зареєстровано право власності на нерухоме майно, зокрема за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4, що вбачається з копії Реєстраційного посвідчення від 01.09.2003.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 13.10.2012 та зазначеному вище договорі міни, в даних документах містяться розбіжності в написанні імені заявника.

Так, в паспорті громадянина України ім'я позивача зазначено «ОСОБА_5», а в договорі міни - «ОСОБА_5».

В ході розгляду справи судом встановлено, що договір міни був укладений та належить ОСОБА_5, т.я. з його змісту вбачається, що він був укладений ОСОБА_3 в її інтересах та в інтересах її неповнолітніх дітей, в тому числі і в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1, вбачається, що остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, а в графі мати записано «ОСОБА_9».

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що 31.07.2003 ОСОБА_3, яка є матір'ю ОСОБА_5 уклала договір міни квартири, в тому числі і в інтересах своєї доньки ОСОБА_5, ім'я якої в договорі записано «ОСОБА_5» , а в паспорті громадянина України - «ОСОБА_5».

Отже, судом встановлено, що договір міни квартири АДРЕСА_4 від 31.07.2003 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською С.В., зареєстрований в реєстрі за №4417, дійсно належить ОСОБА_5.

Судом також встановлено, що встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документу породжує для неї юридичні наслідки, при цьому їй було відмовлено у виправленні помилки у написанні її імені у правовстановлюючому документі, що вбачається з листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковбасинської С.В. від 04.09.2018.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявність підстав для встановлення в судовому порядку факту належності заявнику правовстановлюючого документу, а тому приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 89, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5 правовстановлюючого документу - договору міни квартири АДРЕСА_4, укладеного 31 липня 2003 року між ОСОБА_3, діючою від свого імені та як законний представник свої неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та ОСОБА_7 і ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською Світланою Володимирівною, зареєстрованого в реєстрі за №4417.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Лазаренко