Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на свою користь з відповідача суму недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 але не була отримана ним за життя, в розмірі 24922 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алчевську Луганської області. За померлим залишилась недоотримана пенсія за період з 01.08.2014 по 31.07.2016 в розмірі 43222 грн. Після смерті ОСОБА_2 позивачка оформила як спадкоємець за законом свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію в сумі 43222 грн., яка належала спадкодавцю, але не була отримана ним за життя. Відповідачем сплачено недоотриману пенсію не в повному обсязі, через відділ поштового зв'язку позивачка отримала пенсію в розмірі 18300 грн., а залишок невиплаченої пенсії становить 24922 грн. Вважає, що відмова відповідача у виплаті всієї суми пенсії не ґрунтується на вимогах закону, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_2, 1954 р.н., перебував на обліку у УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, як внутрішньо переміщена особа. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. В березні 2017 р. разовим дорученням ОСОБА_1 виплачено допомогу на поховання в розмірі 4058,66 грн. розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за 3 роки до дня звернення. А тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1., про що 04 жовтня 2016 р. складено відповідний актовий запис № 1366 /а.с.4/.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11 вересня 2018 р. приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Дашдаміровим Е.А., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2, 1954 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., є позивачка. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії у сумі 43222 грн., яка належала спадкодавцю, на підставі довідки, виданої Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області від 15 лютого 2017 р. за № 924 /а.с.6/.

З довідки УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 18.12.2018 № 10613/0733 вбачається, що ОСОБА_1 виплачена недоотримана пенсія за померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 18361,24 грн. за період з 12.09.2015 по 31.07.2016 згідно поданої заяви від 12.09.2018.

Залишок несплаченої суми складає 24860,76 грн., вона підлягає стягненню на користь позивачки, а позов частковому зжадоволенню.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

За таких обставин, суд вважає надані докази достатніми та переконливими, а позовні вимоги таким, що підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір в сумі 704,8 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області, , яке розташоване за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. В.Сосюри, буд. 347 про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області належну їй на праві власності суму в розмірі 24860 (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят) грн. 76 коп.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за такими реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення.

Суддя: