РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вимоги мотивувала тим, що 27 червня 2015 року вона надала відповідачу ОСОБА_2 позику у борг на суму 18.000 доларів США, без сплати відсотків за її користування, про що остання власноруч склала розписку. Гроші зобов'язалась повернути протягом року. Суму позики вона фактично давала чоловіку відповідачки ОСОБА_3, який є її приятелем і вона йому довіряла, але розписку в отриманні позики написала відповідачка, оскільки позику вони брали удвох для погашення кредиту за будинок, право власності на який по документам було оформлено на відповідачку. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути борг, однак вона борг не повертає, хоча від боргу не відмовляється, мотивуючи неповернення боргу вчасно сімейними обставинами (смертю чоловіка, проблемами із бізнесом). У зв'язку з викладеним позивач просив суд стягнути на її користь з відповідача 18.000 доларів США боргу, без урахування індексу інфляції, судовий збір в сумі 1800грн.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, своєю заявою від 13.07.2018року зменшила позовні вимоги з 18.000 доларів США до 10.000доларів США (оскільки відповідачка після її звернення із позовом до суду повернула їй 8.000доларів США боргу). Своєю заявою від 13.09.2018року зменшила позовні вимоги до 6.000доларів США (оскільки за два місяці відповідачка добровільно повернула їй ще 4.000доларів США), просила остаточно стягнути з відповідачки на її користь суму позики в розмірі 6.000доларів США - суму позики, яку відповідачка їй не повернула. Судові витрати просила не стягувати, оскільки відповідач їй сплатила цю суму - 1800грв.

Відповідач у судове засідання тричі не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що вона дійсно брала у позивачки разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 суму позики в розмірі 18.000долларів США у червні 2015р., позику взяли щоб погасити кредит перед банком за житловий будинок (вони його будували у АДРЕСА_1), цими грошима вони погасили кредит банку, але повернути гроші не змогла через сімейні складності (тяжко хворів чоловік, потім він помер). Після звернення позивачки до суду вона частково повернула їй суму позики, проти позовних вимог не заперечує з урахуванням добровільно сплаченої нею суми позивачу.

Дослідивши надані позивачем і відповідачем, долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Судом установлено, що 27 червня 2015 р. позивач надав відповідачу ОСОБА_2 позику на суму 18.000 доларів США без сплати відсотків на один рік, про що остання власноруч склала розписку. Гроші зобов'язалась повернути через рік (а.с.3).

Вказану суму грошей відповідач взяла разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 для потреб родини - а саме щоб погасити кредит перед банком за побудований ними житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, цими грошима вони і погасили кредит банку (письмові пояснення відповідачки - а.с.15).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, однак вона борг не повертає, мотивуючи сімейними складнощами (хворобою, а потім і смерттю чоловіка, проведенням АТО, складнощами з бізнесом, тощо).

На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей.

У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Станом на 18.09.2018року сума боргу складає 6.000 долларів США (оскільки відповідачка після звернення позивача до суду двічи частково погасила суму боргу позивачу на загальну суму 12.000долларів США, у зв'язку з чим позивач зменьшила суму позовних вимог). Таким чином, ураховуючи вимоги договору позики з відповідачки слід стягнути на користь позивача несплачену ним суму позики у розмірі 6.000дорлларів США.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивачка не просить суд стягнути з відповідачки вказані суми і також понесені нею судові витрати (позивачка подала суду заяву про те, що відповідач добровільно повернула їй суму сплаченого судового збору), з відповідача слід стягнути на користь позивачки лише суму позики в розмірі 6.000 доларів США.

Ураховуючи вищенаведене, оцінивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог (зменшених заявою позивача), та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 526, 553,554, 625, 1046, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики - 6.000 (шість тисяч) доларів США.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук