Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/1795/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Рижого О.А..

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Кузьмівська сільська рада, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 29 грудня 2006 року помер його батько, ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 залишив заповіт № 4 від 28.03.1996, яким на випадок своєї смерті заповідав усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право своєму заявнику. В заяві вказує, що 2006 року він постійно проживав однією сім»єю разом зі своїм батьком - ОСОБА_2 за адресою в с. Кузьмівка вул. Центральна,69а, проте не був там зареєстрований. Постійно доглядав за батьком та підтримував належний стан житлового будинку, що знаходиться за адресоюс. Кузьмівка вул. Центральна,69а, Сарненського району Рівненської області. ОСОБА_1 вказує, що спадщину після смерті батька прийняв, так як вступив в управління майном після його смерті та проживав разом з ним на час його смерті. Заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавав. В 2018 р. звернувся до державного нотаріусу з метою оформлення спадщини та йому було відмовленно у звязку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини та у зв'язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини усно. Тому заявник просить встановити, факт постійного проживання його як спадкоємця разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Заявник в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, проте надав суду заяву, в якій заявлені вимоги заявника визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 29.12.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №029694, виданого 29.12.2006 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно.

28 березня 1996 року ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 все майно, яке йому буде належати на день смерті, в тому числі , належну померлому на праві власності земельну ділянку, загаьною площею 1,62 га, розташовану в Сарненському районі Рівненської області, що підтверджується Державним актом серії РВ №024715 від 15.10.2003 року та на земельну ділянку, загальною площею 3,43 га., розташовану в Сарненському районі Рівненської області, що підтверджується Державним актом серії РВ №056000 від 15.10.2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З відповіді на усне звернення ОСОБА_2 завідувач Сарненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 30.05.2018 р. вбачається, що оскільки ним пропущено строк, встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого 29.12.2006 р. батька ОСОБА_2, а саме не подано заяву про прийняття спадщини, яка передбачена ч.1 ст. 1269 ЦК України, а також не пред'явлені докази про постійне місце проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, які необхідні згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 не може оформити спадщину та йому рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні, на день своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 один, що підтверджується довідкою виданою Кузьмівською сільською радою № 02/16-188 від 07.03.2018 року.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 19, 76-81, 89, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 293-294 ЦПК України, п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 29.12.2006 року на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Рижий