Провадження номер 2/741/102/18
Єдиний унікальний номер 741/1463/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» подало до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 39572,16 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного 11 квітня 2012 року договору б/н відповідач отримав кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав заяву на отримання кредиту, ознайомився з умовами та тарифами кредитування. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач своїх договірних зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами, передбаченими договором, що й стало причиною виникнення заборгованості. Станом на 30.06.2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 39572,16 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2420 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 31416,58 грн., заборгованості за пенею та комісією 3375,00 грн., а також штрафів, визначених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1860,58 грн. Представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 39572,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але подав до суду клопотання, у якому підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглядає справу за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик на адресу реєстрації місця проживання.

У судовому засіданні, яке відбулося 06 грудня 2017 року, допитана як свідок ОСОБА_4 дала показання, що вона є дружиною відповідача, відповідач не має змоги зявитися в судове засідання або написати заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки він прикутий до ліжка (страждає на параліч).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи неявку в судове засідання 14 вересня 2018 року всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши представлені докази, вивчивши матеріали цивільної справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що своїм підписом в анкеті від 11.04.2012 року ОСОБА_2 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією заяви та копією витягу з тарифів обслуговування карт «Універсальна» (а. с. 6, 7).

Відповідач погодився з тим, що його письмова заява від 11 квітня 2012 року разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис на заяві (а. с. 6).

Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору встановлено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що зазначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит у розмірі, встановленому договором.

У судовому засіданні встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання, передбачені кредитним договором, виконало, надавши ОСОБА_2 грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати платежів, передбачених кредитним договором, належним чином не виконує, що й призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 5 жовтня 2017 року становить 39572,16 грн. та складається із: тіла кредиту 2420,00 грн., відсотків за користування кредитом 31416,58 грн., пені 3375 грн., а також штрафів, визначених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1860,58 грн., що підтверджується копіями розрахунків заборгованості за договором № б/н від 11.04.2012 р., укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_2 (а. с. 4-5).

14 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності, та зазначав, що останній платіж по рахунку було здійснено 20 серпня 2014 року, а позов подано 13 жовтня 2017 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як встановлено судом, банк звернувся до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом у жовтні 2017 року.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки рахунку, 20 серпня 2014 року відповідач здійснював останній платіж в терміналі самообслуговування. Інших дій з платіжною карткою відповідач не здійснював (а.с.56).

Позивачем не надано доказів продовження строку дії картки або отримання відповідачем у ПАТ КБ «ПриватБанк» нової кредитної картки з іншим строком дії.

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Оскільки позивачем останній платіж було здійснено 20 серпня 2014 року, а позов подано 13 жовтня 2017 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Згідно зі ст. 285 ЦК України позовна давність про стягнення штрафу, пені становить 1 рік.

Тому, ураховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Ураховуючи обставини справи та беручи до уваги вищезазначені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову, то судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 88, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 390572 (триста девяноста тисяч пятисот семидесяти двох) грн. 16 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий