справа № 361/3588/17
провадження № 2/361/288/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретарів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду в розмірі 8762 грн. 93 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що28 серпня 2016 року у місті Бровари Київської області по бульвару Незалежності, 18, з вини водія ОСОБА_5, яка керувала автомобілем марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), у результаті якої був пошкоджений належний їй на праві власності автомобіль марки BMW-X6, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Винною у даній ДТП постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2016 року визнано водія ОСОБА_5 та її притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент цієї ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія Здорово (далі ОСОБА_6 СК Здорово), відповідно до Полісу № АК/0836578 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 серпня 2016 року, яке здійснило виплату їй страхового відшкодування в розмірі 6961 грн. 37 коп.

Також зазначала, що звітом № 2230 про оцінку колісного транспортного засобу від 26 вересня 2016 року визначена вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки BMW-X6, реєстраційний номер НОМЕР_2, у розмірі 13742 грн. 57 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначена в розмірі 7961 грн. 37 коп. Однак нею здійснені витрати на відновлення пошкодженого автомобіля в розмірі 14255 грн. 50 коп. та понесені витрати по оплаті проведення технічного огляду транспортного засобу в розмірі 1468 грн. 80 коп., що є реальними збитками, здійсненими нею з вини ОСОБА_5 для ремонту автомобіля. Відшкодована їй ОСОБА_6 СК Здорово сума в розмірі 6961 грн. 37 коп. є недостатньою для повного відшкодування завданої їй шкоди з вини відповідача, тому вона вважає, що різниця в розмірі 8762 грн. 93 коп. між сплаченою нею сумою для ремонту автомобіля та відшкодованою страховою компанією сумою підлягає стягненню на її користь з відповідача як винної в заподіянні шкоди особи.

Крім того, пошкодженням автомобіля з вини ОСОБА_5 їй завдано моральної шкоди, що виразилося у неможливості використовувати транспортний засіб, у звязку з чим у її сімї виникли незручності, оскільки їй доводилося відвозити малолітню дочку до дитячого садочку та лікарню на громадському транспорті. Посилалася на те, що вона не працює, її чоловік є пенсіонером, тому необхідно було докладати додаткових зусиль для пошуку коштів для ремонту автомобіля, що призводило до нервово-емоційного напруження в сімї та негативно впливало на подружні відносини. Розмір завданої їй ОСОБА_5 моральної шкоди вона оцінює в сумі 5000 грн.

У звязку з тим, що ОСОБА_5 у добровільному порядку не було відшкодовано вартість відновлювального ремонту автомобіля, вона змушена була скористатися допомогою кваліфікованого спеціаліста (адвоката) для підготовки позову та участі в судових засіданнях, на що нею витрачено грошові кошти в розмірі 8000 грн.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача ОСОБА_8 у судовому засіданні позов визнав частково, лише в частині стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 1000 грн., що є розміром франшизи. Щодо відшкодування решти суми шкоди посилався на те, що дана сума має бути сплачена позивачу ОСОБА_6 СК Здорово, оскільки пошкоджений автомобіль позивача має строк експлуатації не більше 7-ми років, тому звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 2230 від 26 вересня 2016 року складений всупереч вимогам законодавства, із урахування коефіцієнту фізичного зносу, який для автомобіля позивача повинен дорівнювати нулю. Крім того, витрати на правову допомогу також не підлягають задоволенню, оскільки не підтвердженні належними доказами.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 на праві власності належить легковий автомобіль марки BMW, модель X6, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО № 555930.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2016 року у справі № 361/5197/16-п встановлено, що 28 серпня 2016 року у місті Бровари Київської області на бульварі Незалежності, 18, на території автостоянки Автомобіліст ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час паркування транспортного засобу не дотрималася безпечної дистанції та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки BMW-X6, реєстраційний номер НОМЕР_2, який стояв попереду та належить ОСОБА_4, у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, що є у прямому причинному звязку із настанням ДТП.

У суді відповідач ОСОБА_5 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, пояснила, що вона ненавмисно, керуючи транспортним засобом, допустила зіткнення з іншим автомобілем.

Цією постановою суду ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5, яка керувала автомобілем марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована у ОСОБА_6 СК Здорово відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 серпня 2016 року (Поліс АК № 0836578).

Згідно із звітом № 2230 про оцінку колісного транспортного засобу від 26 вересня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки BMW-X6, реєстраційний номер НОМЕР_2, що на праві власності належить позивачу ОСОБА_4, становить 13742 грн. 57 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 7961 грн. 37 коп.

22 вересня 2016 року для визначення стану пошкодження комплектуючих частин автомобіля марки BMW-X6, реєстраційний номер НОМЕР_2, офіційним дилером BMW Товариством з обмеженою відповідальністю АВТ Баварія було здійснено технічний огляд транспортного засобу, вартість якого склала 1468 грн. 80 коп., що підтверджується актом виконаних робіт № 358603 від 22 вересня 2016 року та копією квитанції про перерахування коштів від 22 вересня 2016 року, які були сплачені чоловіком позивача ОСОБА_9

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно із п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Із копії платіжного доручення № 943 від 29 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 СК Здорово відповідно до акта № 0836578/1 від 25 листопада 2016 року виплатило позивачу ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 6961 грн. 37 коп.

Згідно іззамовленням-нарядом (актом виконаних робіт) № В-00000707 від 07 листопада 2016 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля марки BMW-X6, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 14255 грн. 50 коп., які були сплачені позивачем ОСОБА_4, що підтверджується квитанцію № 000027 від 07 листопада 2016 року.

За змістом положень ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови № 4 від 01 березня 2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розяснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У ч. ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем ОСОБА_4 з вини відповідача ОСОБА_5 було понесено витрати в розмірі 15724 грн. 30 коп. (вартість відновлювального ремонту 14255 грн. 50 коп. + витрати по оцінці збитків 1468 грн. 80 коп.), у звязку з пошкодженням автомобіля під час ДТП.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що ОСОБА_6 СК Здорово відшкодувало позивачу ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 6961 грн. 37 коп., суд вважає, що з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_4 необхідно стягнути різницю між понесеними останньою збитками та виплаченим ОСОБА_6 СК Здорово страховим відшкодуванням, що становить 8762 грн. 93 коп. (15724 грн. 30 коп. 6961 грн. 37 коп.).

Доводи представника відповідача про те, що відшкодовувати майнову шкоду позивачу ОСОБА_4 повинно ОСОБА_6 СК Здорово, на вимогах закону не ґрунтуються, оскільки згідно із ст. ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України обовязок по відшкодуванню шкоди покладається саме на особу, яка її завдала.

У ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_4 щодо відшкодування їй моральної шкоди, завданої внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_5, суд враховує характер та обсяг душевних страждань і психологічних переживань позивача, тяжкість вимушених змін в її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з принципу розумності і справедливості та визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_4, у розмірі 5000 грн.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню завдані їй майнова шкода в розмірі 8762 грн. 93 коп. та моральна шкода в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із договору укладеного між позивачем ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_10 про надання правової допомоги від 03 лютого 2017 року та додатку до нього № 1 вбачається, що за надання правової допомоги в суді першої інстанції, що включає підготовку позовної заяви, виготовлення необхідних клопотань, належне звернення до суду, участь у судових засіданнях, оплата правових послуг здійснюється в день підписання договору в сумі 8220 грн.

За надання правової допомоги у звязку зі зверненням з цим позовом до суду позивачем ОСОБА_4 на користь адвоката ОСОБА_10 сплачено кошти в розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 03 лютого 2017 року.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2-4 п. 48 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах розяснив, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із акта № 1 від 18 липня 2017 року приймання передачі виконаних робіт до договору від 03 лютого 2017 року про надання правової допомоги видно, що вартість фактично виконаних робіт (наданої послуги), згідно із умовами договору складає 5120 грн.

Участі в судових засіданнях під час розгляду справи адвокат ОСОБА_10 не брала, тому витрати на правничу допомогу в розмірі 2880 грн. задоволенню не підлягають.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1280 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 260, 263 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 8762 (вісім тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 93 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 (пять тисяч) грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5120 (пять тисяч сто двадцять) грн. та судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.