печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Соколова О.М.,

при секретарі: Сліпець К.Р.

справа № 757/75397/17-ц

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Гайя А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 757/75397/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» про стягнення заборгованості по заробітній платі, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» про стягнення заборгованості по заробітній платі, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначає, що його було не законно та під примусом звільнено з посади начальника відділу телекомунікаційних зв'язків із ЗМІ Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника», окрім цього позивачу не сплачувалась заробітна плата за два місяці. Таким чином, позивач просить скасувати наказ Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» №01/11-к від 01.11.2017 «Про звільнення з роботи»; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу телекомунікаційних зв'язків із ЗМІ Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» з 01.11.2017; стягнути з Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за жовтень та листопад 2017 року у розмірі 5 232 грн., 50 коп.; стягнути з Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» на користь позивача компенсацію по заробітній платі за кожен місяць вимушеного прогулу починаючи з 01.12.2017; визнати дії Голови правління Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» Бакуменко О.Д., заступника з правничих питань Гая А.І. щодо звільнення позивача незаконними та направити відповідне подання до правоохоронних органів.

В судовому засіданні позивач позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив просив, відмовити у його задоволенні. В обґрунтування доводів зазначив, що позивача було звільнено правомірно без порушення вимог чинного трудового законодавства.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом № 01/08-к від 11.08.2017 року ОСОБА_1 зарахований на посаду начальника відділу телекомунікаційних зв'язків із ЗМІ Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника».

Як зазначає позивач, що Голова правління Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» Бакуменко О.Д. та заступник з правничих питань Гай А.І. використовуючи моральний та психологічний вплив примусили позивача написати заяву про звільнення з займаної посади від 01.11.2017. Також зазначає, що позивачу не виплачувалась заробітна плата за жовтень та листопад 2017, про що останній повідомив керівництво.

В подальшому в трудовій книзі було зроблено запис, що ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП на підставі наказу з яким як зазначає позивач не був ознайомлений.

Таким чином, позивач вважає, що дії Голови правління Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» Бакуменко О.Д. та заступника з правничих питань Гайя А.І. є незаконними та таким, що порушують його права та охоронювані законом інтереси, а наказ про звільнення з посади, виданий з надуманих підстав, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 38 КЗпП, яка передбачає розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому, суд, як і будь-який інший орган з розгляду трудових спорів, не має адміністративних повноважень, тому він не може скасовувати накази, змінювати підстави розірвання трудового договору. Якщо звільнення з роботи проведено з порушенням закону, суд, не скасовуючи наказу і не змінюючи підстав припинення трудового договору, зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Довідки про середньомісячну заробітну плату чи середньоденну заробітну плату суду не надано, у зв'язку з чим суду не вдається можливим встановити як вираховувалась заборгованість відповідача за не виплату заробітної плати та до позовної заяви не надано жодного розрахунку щодо розміру вказаної суми в позовних вимогах.

У зв'язку з поновленням позивача на посаді з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до ухвалення судового рішення. Тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення задоволенню не підлягають.

Також варто звернути увагу, що суд дослідивши надану копію заяви про звільнення від 31.10.2017, вбачає, що ОСОБА_1 була зазначено про те, що останній просить звільнити його з займаної посади за власним бажанням, таким чином суд не може встановити чи були здійснені неправомірні дії з боку Голови правління Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» Бакуменко О.Д., заступника з правничих питань Гая А.І. щодо незаконного звільнення позивача.

Поряд з цим, щодо направлення відповідного подання до правоохоронних органів щодо дій Голови правління Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» Бакуменко О.Д., заступника з правничих питань Гая А.І., суд роз'яснює, що позивач у відповідності до КПК України не позбавлений права самостійно звертатись до органів досудового розслідування щодо не законних на його думку дій вищезазначених осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження доводів про порушення Всеукраїнською благодійною організацією «Український фонд культури імені Бориса Олійника» норм чинного трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 з посади начальника відділу телекомунікаційних зв'язків із ЗМІ Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника», останнім не надано.

Суд, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи та надані документи під час судового розгляду, дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки обставини на які він посилався не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, так як позивачем не надано жодних доказів які б свідчили про те, що останнього було звільнено з займаної посади з порушенням законодавства.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» про стягнення заборгованості по заробітній платі, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, 94, 116, 117 КЗпП України, ст. та ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» про стягнення заборгованості по заробітній платі, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 02002, паспорт серії НОМЕР_1

Відповідач: Всеукраїнська благодійна організація «Український фонд культури імені Бориса Олійника», вул. Липська,16-А, м. Київ, 01021,

Суддя О.М. Соколов