Справа № 450/2939/18 Провадження № 2/450/1731/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Київська Русь» про визнання зобов'язання припиненим, шляхом оголошення заборони суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам на нерухоме майно, іншим суб'єктам державної реєстрації прав, що визначені ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити записи в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо: земельної ділянки, площею 3,6641 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 24.01.2008 року управлінням земельних ресурсів у Пустомитівського районі Львівської області; земельної ділянки, площею 7,3279 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 24.01.2008 року управлінням земельних ресурсів у Пустомитівського районі Львівської області,

встановив:

зазначена заява надійшла до 13.09.2018 року. Підстава заяви: на спірне майно, яке належить позивачеві, відповідачем може бути звернено стягнення на підставі договору іпотеки шляхом визнання за відповідачем права власності, за обставин, коли іпотека припинена.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито провадження по справі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є визнання іпотеки за договором іпотеки № 176/КL-12/ДІ-2 від 30.05. 2013 року припиненою. У відповідності до п.5.4. договору іпотеки, задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється: 5.4.1. шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки викладене в цьому підпункті 5.4.1. застереження, яке прирівнюєтфя до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя за своїми правовики наслідками та передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов'язання, а Договір іпотеки є правовстановлюючим документом. При цьому Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на Предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту Договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації згідно вимог чинного законодавства України, незалежно від претензій Іпотекодавця.

Тому, на думку суду, позивачем обґрунтовано наведено припущення, що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів.

При цьому, суд вважає, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову не відповідає, обставинам справи, а саме: винесення заборони проведення реєстраційних дій щодо нерухомого майна адресоване великій кількості суб'єктів проведення державної реєстрації прав. Вживаючи такий вид забезпечення позову, на думку суду, не буде забезпечено швидкого захисту прав позивача від можливого порушення, оскільки таку заборону слід донести до відома реєстраторів.

В свою чергу, такий вид забезпечення позову, як арешт предмету іпотеки є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами та не позбавить власника майна права володіти та користуватися таким майном, тому суд прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову слід задоволити частково та вжити заходи забезпечення позову у виді арешту предмета іпотеки.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов'язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні, тому, на думку суду, зустрічне забезпечення застосуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задоволити частково.

Накласти арешт на:

земельну ділянку площею 3,6641 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 24.01.2008 року управлінням земельних ресурсів у Пустомитівського районі Львівської області;

земельну ділянку, площею 7,3279 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 24.01.2008 року управлінням земельних ресурсів у Пустомитівського районі Львівської області.

Надати органу, що здійснює виконання ухвали суду наступні відомості:

стягувач:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1).

Боржник:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», місцезнаходження: 04071, м. Київ, вулиця Хорива, будинок 11-А, ідентифікаційний код: 24214088, електронна пошта: , офіційна електронна адреса: www.kruss.kiev.ua.

Ухвала набирає законної сили 17.09. 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду Львівської області.

СуддяЄ. О. Данилів