Провадження № 2/161/3912/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 08.08.2003 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вони з відповідачем втратили почуття поваги та любові один до одного через конфлікти та суперечки з різних причин. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 08.08.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 851, розірвати.

В судовому засіданні позивачка зазначила, що їхня сімю фактично не існує, а шлюбні відносини припинені. Наслідком цього стало не належне відношення відповідача, який не проявляє будь-якої поваги до неї. Неодноразові намагання примиритися не дали ніяких результатів, а тому вважає, що подальше спільне життя є неможливим. На розірванні шлюбу категорично наполягає.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та погодився на розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.08.2003 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 851, свідоцтво серії І-ЕГ 068831 (а.с. 4).

Спільних дітей від шлюбу у сторін немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного.

В судовому засіданні було зясовано, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, проти надання строку на примирення з відповідачем категорично заперечує.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище «Корнога».

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з посвідчення серії АГ № 273849, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з 01.10.2013 року довічно (а.с. 3).

Таким чином позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Враховуючи положення ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Пирожкова), зареєстрований 08.08.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 851 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище «Корнога».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Рішення в повному обсязі складено 23 листопада 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3