Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 332/1276/18 Головуючий у 1 інстанції: Федоренко О.І.
провадження № 22-ц/778/3128/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

П О С Т А Н О В А
06 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Маловічко С.В.
суддів: Гончар М.С.
ОСОБА_2
при секретарі: Остащенко О.В.
за участі:
представника боржника ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року про задоволення заяви ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна,
02 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, у якій просила суд видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2004 року по справі № 2-388/2002 за позовами сторін одна до одної про поділ майна.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа № 2-388/2002, виданого 13.01.2005 року по справі № 2-388/2002 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розділ майна, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розділ майна та поновлено строк для предявлення його до виконання.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, заявника ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлюючи строк для предявлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист було втрачено, а причини пропуску строку для предявлення його до виконання є поважними.
Проте, колегія суддів апеляційного суду не повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції було встановлено, що 03.12.2004 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розділ майна, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розділ майна.
13.01.2005 року ОСОБА_3 отримала виконавчий лист.
З урахування встановлених судом першої інстанції обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної заяви з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції було встановлено, що на виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2004 року ОСОБА_3 13.01.2005 року було отримано виконавчий лист, але разом з цим не було встановлено, чи зверталась ОСОБА_3 з даним виконавчим листом до виконавчої служби, чи було відкрито виконавче провадження і яка взагалі його доля.
З інформації, наданої Заводським ВДВС Запорізького МУЮ ГТУЮ у Запорізькій області не вбачається, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-388/2002, виданого 13.01.2005 року по справі № 2-388/2002 про поділ майна перебувало на виконанні у виконавчій службі.
Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції не було встановлено взагалі факту існування виконавчого провадження.
Разом з тим, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 було надано оригінал та копію заяви від 04.02.2015 року про те, що меблі, які залишилися, будуть повернуті після сплати боргу у сумі 5 143 грн., яка була адресована державному виконавцю ВДВС Заводського РУЮ м. Запоріжжя та на якій проставлено штамп ВДВС Заводського РУЮ м. Запоріжжя.
Представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 також у судовому засіданні апеляційного було надано копію повідомлення, відповідно до якого старшим державним виконавцем Гесня Н.Т. було повідомлено ОСОБА_3 про те, що 04.02.2005 року буде проведено виділення майна в користування ОСОБА_4 та проведено його вселення, на якому також проставлено штамп ВДВС Заводського РУЮ м.Запоріжжя.
Вивчивши зазначені документи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що виконавче провадження все ж існувало, проте судом першої інстанції дані обставини встановлені не були, тому належним чином не досліджувалися.
Згідно з п.п. 17.4 п.п. 17 п. 1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконав- чого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Проте, судом без з»ясування обставин із подальшим вмотивуванням своїх висновків було зазначено, що виконавчий лист було втрачено не з вини стягувача, але при цьому не було зазначено, при яких обставинах його було втрачено та взагалі не наведено жодних мотивів, на підставі яких суді прийшов до такого висновку.
Крім того, заявником не було обґрунтовано не лише факту втрати виконавчого листа, а й взагалі не малось посилання на його втрату, або його долю, якою вона з 2005р. не цікавились, тобто ані станом виконання рішення, ані самим виконавчим листом.
В апеляційному суді єдиним посиланням стягувача ОСОБА_3 було наступне, оскільки рішення є його слід виконувати, та суд саме на таких підставах задовольнив заяву, не з»ясовуючи ніяких обставин, за яких є можливим видача дубліката виконавчого листа, зокрема, щодо дотримання строків пред»явлення його до виконання, які не мають бути пропущені, а пропущені з поважних причин поновленні за наявності належних, допустимих і достатніх доказів.
Так, факт отримання ОСОБА_3 виконавчого листа саме 13.01.2005 року підтверджується її підпис на обкладинці справи.
Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» № 783-XIV від 30 червня 1999 року, який був чинний на момент ухвалення рішення та видачі виконавчого листа, строк пред'явлення виконавчих документів до виконання було встановлено один рік.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження» № 783-XIV від 30 червня 1999 року, який був чинний на момент ухвалення рішення та видачі виконавчого листа, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку.
Поважними визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення дій.
Разом з тим, у заяві про видачу дублікату виконавчого листа ОСОБА_3 не лише не наведено жодних підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання, а взагалі не йшла мова про пропуск строку та не ставилось питання про його поновлення.
Причини пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання судом першої інстанції взагалі встановлені не були.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на те, що судом першої інстанції не було встановлено взагалі ніяких обставин при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та ухвала про задоволення заяви взагалі не вмотивована, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України, вона у відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду та повного та всебічного встановлення усіх обставин, необхідних для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року у цій справі скасувати на направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 07 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: