АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 213/964/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони: стягувач - ОСОБА_1,

боржник - ОСОБА_2,

особа, дії якої оскаржуються : державний виконавець Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_4, на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2018 року, постановлену суддею Нестеренком О.М. у місті Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ( надалі - ДВС) в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Стасьєвої І.О. щодо неповідомлення стягувача про факт не реалізації 14.02.2018 на третіх електронних торгах належного ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме 1/4 частини нежитлової будівлі площею 489,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати державного виконавця Стасьєву І.О. повідомити ОСОБА_1 про факт не реалізації на третіх електронних торгах належного боржнику ОСОБА_2 цього нерухомого майна, та запропонувати йому залишити дане нерухоме майно за собою в рахунок погашення боргу за виконавчими листами № 213/1322/14-ц від 05.06.2014 та № 213/1935/16-ц від 27.10. 2016.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу скасувати та направити скаргу для продовження розгляду. В мотивування апеляційної скарги представник скаржника зазначає, що порушення державного виконавця є триваючим, законодавчо не визначено строк обов'язку виконавця повідомити стягувача, крім того, про не реалізацію майна стягувач дізнався від боржника 13 квітня 2018 року, зі скаргою звернувся 17 квітня 2018 року, тому вважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії ДВС суд першої інстанції дійшов висновку, що скаржником пропущений строк звернення до суду зі скаргою та питання про його поновлення скаржником не заявлено.

Однак, колегія суддів не може погодитися із даним висновком суду.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 448, п. а ч.1, ч.2 ст. 449 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду зі скаргою ОСОБА_1 зазначає, що про порушення свого права дізнався від боржника 13 квітня 2018 року. Скаргу ним подано, згідно штампу вхідної кореспонденції суду 17 квітня 2018 року, тобто протягом 5 днів з дати коли йому стало відомо про порушення його прав. Іншої інформації, щоб спростовувала посилання скаржника про обізнаність його у порушенні ДВС його прав матеріали справи не містять, тому висновки суду про порушення скаржником строку звернення до суду за захистом порушених прав ґрунтуються на припущеннях.

В порушення вимог чинного цивільного законодавства, судом першої інстанції не перевірено посилання скаржника щодо неповідомлення його державним виконавцем про вчинені виконавчі дії, що стало підставою для звернення його зі скаргою, не витребувано матеріали виконавчого провадження для їх аналізу, що призвело до передчасних висновків суду про те, що скаржником пропущений строк для подання скарги.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Відповідно до приписів п.п.3, 4 ч.1ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, суд першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали, допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, яке призвело до передчасного залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області.

З врахуванням викладеного та ст. 379 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а матеріали скарги направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, згідно вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п. 6 ч. 1 ст.374, п. п. 1,4 ч. 1 ст.379, ст. ст.381-384 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2018 року, скасувати.

Повернути матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 04 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: