Справа № 587/2827/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді - Черних О.М.

з участю секретаря - Скрипка - Соіна О.О.,

представника скаржника ОСОБА_1,

представник стягувача -ОСОБА_2,

заступника начальника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області Добровольського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, цивільну справу за скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант» (вул. Шкільна, буд. 37 с. Олексіївка, Сумського району, Сумської області), стягувач: ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) на дії державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області Жогло Ю.В., -

в с т а н о в и в :

До Сумського районного суду Сумської області звернулось ПСП «Гарант» із вимогами, які були уточнені: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Жогло Ю.В. від 19 листопада 2018 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 57721383; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Жогло Ю.В. від 22 листопада 2018 про утворення виконавчої групи у виконавчому провадженні № 57721383. Свої вимоги мотивує тим, постановою Апеляційного суду Сумської області вирішено стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант» на користь ОСОБА_4 стягнуто середній заробіток за час прогулу з подальшим відрахуванням усіх необхідних платежів та зборів в розмірі 217086 грн. 19 листопада 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся з заявою до СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області про примусове виконання даного рішення суду, на підставі якої державний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, постановою державного виконавця Жогло Ю.В. від 22 листопада 2018 року була винесена постанова про створення виконавчої групи. Вважає, що дані постанови є неправомірними, оскільки представник стягувача не мав повноважень на звернення з заявою про примусове виконання рішення, при цьому звертає увагу на те, що державний виконавець не наділений повноваженнями виносити постанову про утворення виконавчої групи.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Жогло Ю.В. в судовому засіданні не погодилася з доводами скаржника, просила в них відмовити, посилаючись на законність своїх дій як державного виконавця.

Розглянувши скаргу, дослідивши письмові докази оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні вважає, що вимоги скарги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що Сумським районним судом Сумської області видано виконавчий лист у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант», згідно якого з Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант» на користь ОСОБА_4 було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2017 року по 08.11.2018 року у сумі 217086 грн. 40 коп. з подальшим відрахуванням усіх необхідних платежів та зборів (а.с. 29-30).

На підставі цього виконавчого листа, за заявою про примусове виконання, державним виконавцем 19 листопада 2018 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Жогло Ю.В., яка була направлена до ПСП «Гарант» та ОСОБА_4 (а.с. 18-20)

22 листопада 2018 року державним виконавцем СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Жогло Ю.В. внесені виправлення до постанови про відкриття провадження (а.с. 28).

Суд вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження є законною та такою, що винесена згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з наступного.

Згідно ст. 17,18 19, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження»( у редакції на час виникнення спірних правовідносин» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконавчий лист оформлено відповідно до вимог чинного законодавства, він містить усі необхідні реквізити та його подано у встановлений законом строк. Підстави для відмови у відкриті виконавчого провадження, передбачені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутні. Законом передбачено обов'язок, а не право державного виконавця відкрити виконавче провадження у разі надходження належним чином оформленого виконавчого документу, а тому державним виконавцем обґрунтовано винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказівка скаржника, що у представника стягувача не було повноважень звертатись з заявою про примусове виконання рішення, спростована матеріалами справа, а саме довіреністю ОСОБА_4 наданою ОСОБА_2, яка нотаріально завірена (а.с. 51).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов'язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скаргу в цій частині такою, що не підлягає задоволенню.

Разом з цим, судом встановлено, що державним виконавцем СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Жогло Ю.В. 22 листопада 2018 року винесена постанова про утворення виконавчої групи (а.с.11).

Суд постанову перевірив та дійшов висновку, що дана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Утворення виконавчих груп здійснюється зі складу державних виконавців органу ДВС на підставі вмотивованої постанови, що передбачено розділом ІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року за № 512/5.

Так, відповідно IV розділу даної інструкції виконавчі групи за наявності обставин, визначених частиною першою статті 25 Закону, при органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби.

Виконавча група може бути утворена за рішенням:

директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - при будь-якому органі державної виконавчої служби з числа державних виконавців будь-якого органу державної виконавчої служби;

начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - з державних виконавців цього відділу;

начальника управління державної виконавчої служби - з державних виконавців підпорядкованих органів державної виконавчої служби;

начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби - з державних виконавців цього відділу;

начальника відділу державної виконавчої служби - з державних виконавців цього відділу;

Особа, яка приймає рішення про утворення виконавчої групи, виносить про це вмотивовану постанову. У постанові обов'язково зазначаються: обставини, які обумовили утворення виконавчої групи; склад виконавчої групи, її керівник, орган державної виконавчої служби, при якому утворюється виконавча група; інші відомості, в тому числі щодо покладення на керівника виконавчої групи прав і повноважень у виконавчому провадженні, встановлених законодавством, для начальників органів державної виконавчої служби.

Керівником виконавчої групи призначається державний виконавець, який займає вищу посаду або є працівником органу державної виконавчої служби вищого рівня, або один із членів виконавчої групи, якщо всі її члени займають однакові посади.

Постанова від 22 листопада 2018 року винесена державним виконавцем СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Жогло Ю.В. про утворення виконавчої групи не відповідає зазначеним вимогам, а тому суд вважає її такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 1, 5, 25, 78 Закону України «Про виконавче провадження», 18, 255, 259-261, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант» ( вул. Шкільна, буд. 37 с. Олексіївка, Сумського району, Сумської області), стягувач : ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1) на дії державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області Жогло Ю.В. задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця СРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Жогло Ю.В. від 22 листопада 2018 про утворення виконавчої групи у виконавчому провадженні № 57721383.

В іншій частині вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити ухвалу суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М.Черних