Справа № 132/2971/18
Провадження №2-о/132/95/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" грудня 2018 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа-Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в зв'язку з підготовкою документів для призначення пенсії вона звернулася в Калинівський відділ обслуговування громадян Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області. При проведенні перевірки документів було встановлено, що вона в силу обставин неодноразово змінювала ім'я та прізвище. При цьому, актовий запис про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зберігся. За таких обставин підтвердити факт, що вона у 1989 році змінила прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 не представляється можливим. Таким чином, в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів з відділу РАЦС щодо зміни прізвища з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» не можливо встановити належність їй поданих до Калинівського відділу обслуговування громадян Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області документів та підтвердити трудовий стаж. В адміністративному порядку дане питання вирішити неможливо, тому заявник звернулася з даною заявою до суду, згідно якої, з урахуванням заяви про уточнення заявлених вимог від 21.12.2018 року, просить встановити факт зміни у 1989 році прізвища з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5.

Заявник в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує, просить справу розглянути за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Заявник згідно даних паспортаОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В зв'язку з підготовкою документів для призначення пенсії заявник звернулася в Калинівський відділ обслуговування громадян Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, проте їй було роз'яснено, що деякий період роботи їй до стужу не буде зараховано, оскільки відсутні докази зміни прізвища з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» .

Згідно із ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 5 ч.2 вказаної статті передбачено встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.4 ч.1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно листа Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №7000/15.1-04-30 від 05.12.2018 року, запис акту про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по Чернівецькому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області не виявлено. Перевірка проведена по первинним та поновленим актовим записам державної реєстрації шлюбу з 01.01.1987 року по 31.12.1998 року.

На підтвердження своїх доказів, заявник надала до суду копії наступних документів: паспорта; картки платника податків; свідоцтва про народження; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №1 щодо підтвердження дошлюбного прізвища з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3»; свідоцтва про зміну імені 08.02.1995 року з ОСОБА_3 на ОСОБА_3; свідоцтва про зміну імені 21.09.1999 року з ОСОБА_3 на ОСОБА_3; свідоцтва про розірвання шлюбу 12.09.2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

З огляду на викладене та враховуючи, що даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт реєстрації шлюбу заявника з ОСОБА_5 та зміну прізвища після реєстрації шлюбу з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» неможливо, встановлення даного факту необхідно заявнику для нарахування пенсії й не пов'язане із спором про право, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 80, 81, 82, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу в 1989 році ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_5 та зміни прізвища після реєстрації шлюбу з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: