Справа № 487/5778/18
Провадження № 2/487/2354/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2018 р. представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особи КП ММБТІ, Біржа нерухомості "Едвайс-Консульт", в якому просив скасувати запис про реєстрацію права власності №17506 від 19.05.2011 р. та припинити за ОСОБА_3 право власності на кв.1 по вул.Кузнецька (Скороходова) в м.Миколаєві; визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну кв. 1-а загальною площею 35,6 кв.м., житловою площею 27,1 кв., що складається з приміщень під №№1а-2, 1а-3, 1а-4; сіней літ. "а3"; літньої кухні літ. "В"; тамбуру до літньої кухні літ. "в"; сараю літ. "Р"; сараю літ."С"; сараю літ. "У" по вул.Кузнецька, 189 в м.Миколаєві; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що позивач є власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.1996 р., посвідченого УТБ "Віконт-Т", зареєстрованого у КП ММБТІ 21.05.1996 р., визнаного дійсним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2016 р. У лютому 2017 р. позивач дізналась, що власником спірної квартири згідно довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно з 19.05.2011 р. на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2008 р., посвідченого ТБ "Едвайс-Консульт" та рішення Заводського районного суду м.Миколаєва у справі 2-8308/2008 про визнання дійсним договору та визнання права власності є відповідач ОСОБА_3 Проте позивач наполягає, що не мала та не має намір відчужувати нерухоме майно, договір купівлі-продажу з відповідачем не укладала. Крім того згідно відповіді Заводського суду м.Миколаєва в провадженні суду така цивільна справа не перебувала та до архіву суду не передавалась, а за вказаним номером зареєстрована інша справа.

До матеріалів позовної заяви додано заяву представника позивача, який просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кв.1-а по вул. Кузнецька (Скороходова), 189 в м.Миколаєві щодо заборони його відчуження.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оглянувши матеріали додані до позовної заяви, вивчивши обґрунтування представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо необхідності застосування заходу забезпечення позову, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а застосування саме такого виду забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №1-А по вулиці Кузнецька (Скороходова), 189 в місті Миколаєві щодо заборони її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали до негайного виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та сторонам справи.

Ухвалу може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя І.В.Боброва