ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Чернівці

Справа №723/1342/18

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Сторожинецької районної державної адміністрації в особі представника Служби у справах дітей Сторожинецької РДА в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою Сторожинецької районної державної адміністрації в особі представника Служби у справах дітей Сторожинецької РДА на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2018 року, (головуючий у 1-й інстанції Дедик Н.П.),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Сторожинецька районна державна адміністрація в особі представника Служби у справах дітей Сторожинецької РДА в інтересах неповнолітніх дітей звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачі є батьками неповнолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 17 лютого 2017 року дітей відібрано від батьків ОСОБА_3, ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав, розпорядженням Сторожинецької РДА від 27 березня 2017 року їм надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

20 березня 2017 року дітей було вилучено із сім'ї та влаштовано в притулок для дітей Чернівецької ОДА, а в подальшому в Оршівський дитячий будинок санаторного типу.

___________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/229/18 Категорія 52

За період перебування дітей у дитячому будинку мати ОСОБА_3 відвідувала їх 17.09.2017 року, 22.10.2017 року, 26.10.2017 року, 16.12.2017 року, 24.12.2017 року, 10.01.2018 року, а батько не навідував жодного разу.

Діти підтримують контакт із матір'ю, часто спілкуються з нею у телефонному режимі, розповідають їй про події, які відбуваються в дитячому будинку, прислухаються до її порад та настанов та мають велике бажання повернутись додому.

Відповідачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку, який знаходиться в аварійному стані та потребує капітального ремонту, не електрифікований та не газифікований.

З батьками неодноразово проводилась профілактична робота, було надано рекомендації щодо покрашення умов проживання дітей, проте останні не сприяли цьому.

У звязку із систематичним невиконанням батьками своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей, а саме: проживання в антисанітарних умовах в аварійному будинку, не відвідування навчального закладу, нецільове використання коштів, виділених на дітей, їх було відібрано у батьків без позбавлення їх батьківських прав.

З 20 лютого 2017 року батьки жодного разу не звернулися до служби у справах дітей з приводу повернення дітей у сім`ю, не надали докази того, що вони дійсно бажають забрати їх до себе та того, що вони створили відповідні умови для їх нормального фізичного та психологічного розвитку.

Крім того, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають борг по сплаті аліментів на утримання дітей в сумі 26066 грн 60 коп.

Вказувала, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, доцільність якого підтверджується висновком Сторожинецької РДА як органу опіки та піклування від 5 квітня 2018 року.

Просила позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду Сторожинецька районна державна адміністрація в особі представника Служби у справах дітей Сторожинецької РДА подала апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним зясуванням усіх фактичних обставин справи, неналежною оцінкою наявних у справі доказів, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норми матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що відповідачі категорично відмовляються співпрацювати зі службою у справах дітей та усунути причини їх відібрання.

Просить скасувати рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять її залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню та вихованню дітей, а також, що інтереси дитини у вирішенні питання позбавлення батьківських прав є вищими за інтереси батьків.

Колегія суддів вважає правильними зазначені висновки суду першої інстанції.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до Свідоцтв про народження серій І-МИ №265983, виданого повторно 29.05.2017 року та І-МИ №006559, виданого 24.05.2005 року, а також витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №5 від 16.11.2016 року.

Відповідно до копії рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2017 року (справа №723/3419/16) неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відібрано від батьків без позбавлення їх батьківських прав з тих підстав, що вони не переймаються здоровям дітей, не здійснюють належного догляду за ними, що створює загрозу їх життю та здоровю, а також стягнуто з них аліменти на утримання дітей у розмірі ? всіх видів їх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

На виконання рішення суду про стягнення аліментів 17 лютого 2018 року були видані виконавчі листи.

Постановами ДВС від 20.02.2018 року відкрито виконавчі провадження ВП №55849699 та ВП №55849379.

Згідно розпорядження Сторожинецької районної державної адміністрації від 27.03.2017 року №145, неповнолітнім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та 21.03.2017 року їх взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей РДА, що підтверджується повідомленнями №3/18,02-06 служби у справах дітей Сторожинецької РДА від 21.03.2017 року.

Згідно з актом вилучення дітей від 20.03.2017 року та актів передачі дітей від 15.08.2017 року неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вилучено з сім'ї та влаштовано в притулок для дітей Чернівецької обласної державної адміністрації, а в подальшому передано до КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» відповідно до розпорядження Сторожинецької районної державної адміністрації від 17.07.2017 року №297 та на підставі направлення №5 від 15.08.2017 року.

Відповідно до довідок, виданих Оршовецькою ЗНЗ І-ІІІ ст. Кіцманського району №430 від 26.12.2017 року та №271 від 06.09.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навчаються в девятому та у шостому класах відповідно.

ОСОБА_2 часто пропускав заняття в школі без поважної причини, програмний матеріал засвоїв на початковому рівні, є замкнутою дитиною, небагатослівною, інтелектуальні можливості низькі, не любить дисципліни, дратівливий, не стійкий в інтересах, бурхливо реагує на події, потребує сторонньої уваги та співчуття до себе з боку інших; ОСОБА_1 характеризується як контактний та веселий, слухняний та дисциплінований хлопець, за характером добрий, щирий, товаришує з однокласниками, фізично розвинутий, добросовісно виконує доручення, шанобливо ставиться до вчителів та старших, не конфліктний, але може за себе постояти, емоційно-вольова сфера на низькому рівні, низька мотивація до навчання, потребує підтримки дорослих, що вбачається з характеристик, виданих Оршовецьким дитячим будинком санаторного типу та Оршовецьким ЗНЗ І-ІІІ ст. Кіцманського району на неповнолітніх.

Згідно довідок, виданих Старожадівським старостинським округом Сторожинецького району №1106 від 21.03.2018 року відповідачі та діти зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 15.08.2017 року навчаються в Оршівському дитячому будинку санаторного типу.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають борг по сплаті аліментів в сумі по 23033 грн кожний.

Згідно висновку органу опіки та піклування Сторожинецької РДА від 5 квітня 2018 року №606/01-38 визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Судом установлено, що між батьками і дітьми існує тісний звязок, про що свідчать те, що вони прагнуть повернутися в родину. Мати дітей регулярно навідує їх, родина матеріально забезпечує неповнолітніх одягом, взуттям, продуктами харчування.

Крім того, ОСОБА_3 заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про те, що позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про необґрунтованість висновку органу опіки та піклування Сторожинецької РДА від 5 квітня 2018 року, який міститься в матеріалах справи, про доцільність позбавлення батьківських відповідачів прав, оскільки він суперечить інтересам неповнолітніх дітей, є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечно прийнятий судом до уваги.

Відповідно доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування є необґрунтованими.

Також не можна погодитись з апеляційними доводами щодо ненадання доказів створення відповідних умов для їх фізичного та психологічного розвитку як на підставу для позбавлення батьківських прав, оскільки зазначена обставина сама по собі не є такою підставою.

Ознаки неналежного виконання батьківських обовязків не свідчать про свідоме систематичне невиконання таких обовязків та наявність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, судом першої інстанції враховано, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сторожинецької районної державної адміністрації в особі представника Служби у справах дітей Сторожинецької РДА залишити без задоволення.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: