Справа № 397/1495/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2018 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить (після уточнень позовних вимог) стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення сином навчання.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 26.08.1989 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім та продовжує навчання в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_4. У звязку з навчанням на денній формі, він потребує матеріальної допомоги.

Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 23).

Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 24).

Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.08.1989 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 10 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серія І-ОЛ № 035376, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 8).

Відповідно до довідки від 11.09.2018 року № 001322, ОСОБА_3 навчається в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_4 на бюджетній формі навчання, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року (а.с. 6).

Згідно довідки, виданої ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_2 працює та отримує заробітну плату (а.с. 31).

Згідно довідки начальника Олександрівського РВ ДВС від 12.12.2018 року № 8733/13.16-29, виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на виконанні у відділі ДВС не перебуває (а.с. 26).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини; стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов?язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов?язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов?язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу.

При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом враховано, що син позивача на даний час навчається в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_4 на бюджетній формі, його витрати пов?язані з проживанням у м. Дніпрі, переїздом до місця навчання, придбанням продуктів харчування, одягу та інших речей, оплатою навчання, працювати він не має можливості, тому суд вважає, що ОСОБА_2 може і зобов?язаний надавати матеріальну допомогу своєму синові під час його навчання, який потребує такої допомоги, що не заперечується відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 206, 259, 264-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця на період навчання, починаючи з дня пред?явлення позову до суду, тобто з 08.11.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок,

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Матросова, 11, рнокпп - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: 27321, Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Бірки, вул. Миколаївська, 28, рнокпп - НОМЕР_2.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Рішення набуло законної сили "____"____________ року та підлягає виконанню.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6