Справа № 296/3261/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Галасюка Р.А.,

секретаря Могилевець В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління поліції охорони в Житомирській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 року Управління поліції охорони в Житомирській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь Управління поліції охорони в Житомирській області 34 070 грн. 00 коп., відшкодування шкоди по факту завданих збитків вказаною особою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього просить стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн.

Ухвалою судді від 12.05.2017 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 50).

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково в розмірі середньомісячного заробітку. Однак довідку про середньомісячний заробіток відповідача не надав (а.с. 49).

Дослідивши матеріали позовної заяви, приймаючи до уваги надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працює поліцейським-водієм взводу реагування №1 роти Управління поліції охорони в Житомирській області.

07 грудня 2016 року наряд реагування №1 у складі якого відповідач та поліцейський взводу реагування № 1 роти УПО Житомирської області Івасенко Микола Ігорович заступили на чергування у відповідності з графіком чергувань на грудень 2016 року, на службовому автомобілі ВАЗ 21214 н.з. НОМЕР_1 .

08 грудня 2016 року о 09 год. 48 хв. наряд реагування №1, водієм якого є відповідач отримав повідомлення про спрацювання охоронної сигналізації за адресою: Житомирський район, АДРЕСА_1 . Тетерівка. АДРЕСА_2 за м. Житомир, до відповідного об`єкту, близько 10 год. 00 хв. службовий автомобіль зсунуло з проїжджої частини та після зіткнення зі сніговим сугробом автомобіль здійснив декілька перевернень, що і зазначили у своїх поясненнях відповідач та ОСОБА_2 .

Під час дорожньо-транспортної пригоди службового автомобіля, не була завдана шкода іншим учасникам дорожнього руху, крім службового автомобіля УПО Житомирської області.

В зв`язку з відсутністю потерпілих та відсутністю пошкоджень інших транспортних засобів, на місце ДТП працівників патрульної поліції м. Житомира не викликали, протокол про скоєння правопорушення не складався.

Після отримання повідомлення про скоєння ДТП, на місце події виїхали працівники УПО Житомирської області.

Відповідно до вимог наказу МВС України від 12.03.2013 №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» та наказу УПО Житомирської області від 08.12.2016 №2860 «Про проведення службового розслідування по факту ДТП за участю працівників роти поліції охорони УПО Житомирської області», було проведене службове розслідування по факту ДТП за участю службового автомобіля.

Під час перевірки було здійснено перегляд вибіркової історії трекруху службового автомобіля ВАЗ 21214 н.з. обО623, за допомогою системи контролю «Глобус», де було встановлено, що службовий автомобіль рухався зі швидкістю 48,2 - 88,4 км/год. Швидкість руху службового автомобіля на момент скоєння ДТП становила - 86,2 км/год., що в свою чергу свідчить про те, що водій службового автомобіля не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та не придав значення метереологічним умовам, в частині випадання опадів, які створили ожеледицю, що і спричинило до заносу автомобіля, а в подальшому до його перевертання.

Перевіркою та висновком службового розслідування вбачається вина, у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 - старшого сержанта поліції, поліцейського-водія взводу реагування №1 роти УПО Житомирської області, який керуючи службовим автомобілем не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого після перевертання, автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

У даному ДТП, за результатами якого отримали значну матеріальну шкоду є УПО Житомирської області, якому на праві власності належить пошкоджений службовий автомобіль ВАЗ 21214 н.з. 06-0623 що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу .

ОСОБА_1 на законних правових підставах керував службовим автомобілем ВАЗ 21214 н.з. 06-0623 на підставі наказу УПО Житомирської області від 02.12.2015 №76 «Про затвердження штатної належності транспортних засобів, закріплення службового автотранспорту та призначення відповідальних осіб за транспортну дисципліну в підрозділах УПО Житомирської області зі змінами від 06.10.2016 № 2400 «Про внесення змін до наказу УПО Житомирської області №76 від 02.12.2015. Також вказане підтверджується висновком про допуск до експлуатації службового автотранспорту УПО Житомирської області ОСОБА_1

28 лютого 2017 року ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився із зазначеним у висновку від 03.01.2017 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, чим підтвердив свою вину в ДТП та зобов`язався провести ремонт службового автомобіля ВАЗ 21214 н.з. 06-0623 за власні кошти. Однак, 28 лютого 2017 року ОСОБА_1 відмовився надати письмовий рапорт щодо утримання грошових коштів з нього за ремонт службового автомобіля та придбання запчастин до нього на підставі чого було складено акт про відмову надати сьмовий рапорт щодо утримання грошових коштів за пошкоджений службовий автомобіль.

УПО Житомирської області 27 січня 2016 року уклало Договір про виконання робіт надання послуг №02-01/17 з ФОП ОСОБА_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ремонту автотранспортного засобу ВАЗ 21214 н.з. НОМЕР_1 (а.с. 26-27).

Вартість робіт по відновлювальному ремонту автотранспортного засобу складає 34 070 грн. 00коп., що підтверджується самим Договором та рахунок-фактурою від 05.04.2017 №СФ-0000011 (а.с. 29).

УПО Житомирської області, як потерпілій стороні не була відшкодована шкода завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказані положення закріплюються в п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013, з якого вбачається, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини першої статті 1187 ЦК, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання про дійсний розмір шкоди, завданої позивачеві в наслідок ДТП, приймає до уваги рахунок-фактуру №СФ-0000011 від 05.04.2017 року про вартість ремонту службового автомобіля УПО Житомирської області.

Вказаним висновком матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля в розмірі 34070,00 грн. (а.с. 29).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Управління поліції охорони в Житомирській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в Житомирській області 34 070 грн. 00 коп., відшкодування шкоди по факту завданих збитків вказаною особою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в Житомирській області судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: Управління поліції охорони в Житомирській області

пров. Львівський, 4, м. Житомир, 10003.

Відповідач: ОСОБА_1

АДРЕСА_3 .

Cуддя Р. А. Галасюк