Справа № 349/2076/17
Провадження № 2/349/69/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 січня 2018 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря судового засідання Матасової Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника

служби у справах дітей

Рогатинської РДА Олексів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 349/2076/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дочкою та у її вихованні ,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 та у її вихованні, яка проживає з мамою.

Свої позовні вимоги про встановлення порядку спілкування з дочкою мотивував тим, що відповідач порушує його право на безперешкодне спілкування з дитиною та її виховання, а тому він змушений звернутися до суду з вимогами про встановлення судом способу участі його, як батька у вихованні дитини. Просив встановити наступні способи участі його у вихованні дочки: побачення чотири рази на тиждень: в суботу, неділю, понеділок та вівторок з 08 год. до 20 год. за місцем навчання дочки або за місцем його проживання чи перебування; спільний відпочинок в першу половину літніх канікул; постійне спілкування з дочкою особисто та різними засобами зв'язку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позову не визнала, суду пояснила, що вона ніколи не перешкоджала, щоб позивач, який є батьком ОСОБА_5 брав участь у її вихованні та спілкувався з нею.

Представник служби в справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Олексів О.Я. при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Зазначила, що органом опіки та піклування рішення про визначення способу участі батька у вихованні дочки та спілкуванні з нею, не приймалось.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Свідок ОСОБА_6 , мати позивача, суду пояснила, що відповідач з літа 2017 року забороняє синові спілкуватись із їхньою дочкою ОСОБА_5

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 15 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 22 серпня 2006 року цим же відділом реєстрації актів цивільного стану ( а.с.7-8 ).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2017 року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ( а.с.8 ).

З матеріалів справи вбачається, що дочка ОСОБА_5 фактично проживає разом із мамою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, а син ОСОБА_8 - з батьком ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2 ( а.с.9, 34-36 ).

Як вбачається з рішення Комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №26 від 06 вересня 2017 року, з метою соціального захисту малолітніх дітей визначено за доцільне місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 разом із матір'ю ОСОБА_3 ( а.с.10 ).

Згідно медичної документації, малолітня дочка ОСОБА_5 хворіє на атопічний дерматит в стадії загострення , безперервно рецидивуючий перебіг, резистентний до лікування. По стану здоров`я потребує щоденного догляду за шкірними покривами (емулантами), збалансованого і строгодієтичного харчування , оздоровлення на півдні України два рази в рік ( а.с.17-19 ).

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню ( ст.157 СК України).

Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

А згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Отже, сімейним законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Суд зазначає, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (ст. 158 СК України). І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І лише у випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Отже, виходячи з положень вищевказаних норм для вирішення судом вказаного спору є обов`язковим наявність попереднього рішення органу опіки та піклування із спірного питання.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що пред'явлений ОСОБА_1 позов про усунення перешкод у спілкуванні з дочкою та у її вихованні є передчасним.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та у її вихованні, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повний текст рішення складено 15 січня 2018 року.

Суддя: Р.Г. Могила