Справа № 315/1480/18
Номер провадження № 2/315/496/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Суховій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В позові позивач посилався на те, що в період з 1999 року по 2002 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, 21.05.1999 року народила сина ОСОБА_2, батьком якого є відповідач, на теперішній час мешкають з відповідачем окремо, вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, вона мешкає з дітьми та чоловіком, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, земельного паю, внесків в установах банків не має, їхній син з відповідачем ОСОБА_2 з 01.09.2018 року є студентом 1 курсу факультету «Економіка і бізнес» денної форми навчання Таврійського Державного Агротехнологічного університету, навчається на контрактній основі, стипендії не отримує, не працює, знаходиться на її повному утриманні, вона не в змозі забезпечити сина коштами на проїзд до місця навчання, харчування, проживання тощо, відповідач працює в ДП Гуляйпільський механічний завод ПАТ Мотор Січ, має стабільний заробіток, але ухиляється від надання матеріальної допомоги сину, посилаючись на ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 182, 199, 200, 2001 СК України прохав стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років.

12.11.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження і справу призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 27.12.2018 року.

27.12.2018 року позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду пояснивши, що вона з чоловіком та дітьми мешкає у чужому будинку, за проживання в якому не сплачує, так як доглядає за будинком, вона не працює, так як доглядає доньку до трьох років, соціальних виплат не отримує, одружена, її чоловік не працює, інвалідом не визнавався, однак має незадовільний стан здоров`я, її стан здоров`я та її дітей задовільний, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів, транспортних засобів не має, раніше отримувала соціальну допомогу в розмірі 3000 грн., з яких 1500 грн. витрачалося на утримання сина в зв`язку з його навчанням, прохав стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: ОСОБА_2 вважає, що позов підлягає задоволенню, суду пояснивши, що з 01.09.2018 року є студентом 1 курсу факультету «Економіка і бізнес» денної форми навчання Таврійського Державного Агротехнологічного університету, навчається на контрактній основі, стипендії не отримує, не працює, знаходиться на повному утриманні матері, сплачує 995 грн. щомісяця за навчання за контрактом, за гуртожиток 500 грн. щомісяця, має пільги на проїзд як багатодітна родина, 100 грн. на мобільний зв`язок, 100 грн. витрачає на придбання канцелярських товарів щомісячно, на харчування витрачає 1000 грн. на місяць, частково одяг купляв батько.

Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що мешкає у власному будинку один, не одружений, працює фрезерувальником в ДП Гуляйпільський механічний завод ПАТ Мотор Січ, його середньомісячний заробіток становить близько 6000 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, має у власності скутер, стан його здоров`я задовільний, батьки пенсіонери, мешкають окремо від нього.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини.

21.05.1999 року народився ОСОБА_2, батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

З 01.09.2018 року ОСОБА_2 навчається на 1 курсі денної форми навчання Таврійського Державного Агротехнологічного університету на контрактній основі, строк закінчення навчання 30.06.2020 року, що підтверджується оригіналом довідки.

21.05.2022 року сину сторін ОСОБА_2 має виповнитися 23 роки, що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає.

Позивач з чоловіком та дітьми мешкає у чужому будинку, за проживання в якому не сплачує, так як доглядає за будинком, вона не працює, так як доглядає доньку до трьох років, соціальних виплат не отримує, одружена, її чоловік не працює, інвалідом не визнавався, однак має незадовільний стан здоров`я, її стан здоров`я та її дітей задовільний, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів, транспортних засобів не має, раніше отримувала соціальну допомогу в розмірі 3000 грн., з яких 1500 грн. витрачалося на утримання сина в зв`язку з його навчанням, що підтверджується його поясненнями в судовому засіданні.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: ОСОБА_2 з 01.09.2018 року є студентом 1 курсу факультету денної форми навчання Таврійського Державного Агротехнологічного університету, навчається на контрактній основі, стипендії не отримує, не працює, знаходиться на повному утриманні матері, сплачує 995 грн. щомісяця за навчання за контрактом, за гуртожиток 500 грн. щомісяця, має пільги на проїзд як багатодітна родина, 100 грн. на мобільний зв`язок, 100 грн. витрачає на придбання канцелярських товарів щомісячно, на харчування витрачає 1000 грн. на місяць, частково одяг купляв батько, що підтверджується поясненнями сторін та його поясненнями.

Відповідач мешкає у власному будинку один, не одружений, працює фрезерувальником і ДП Гуляйпільський механічний завод ПАТ Мотор Січ, його середньомісячний заробіток становить близько 6000 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, має у власності скутер, стан його здоров`я задовільний, батьки пенсіонери, мешкають окремо від нього, що підтверджується його поясненнями в судовому засіданні.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.

Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються Главою 16 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 182, 199 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу.

Судом встановлено, що до суду звернулася матір повнолітнього сина, який проживає з нею та який продовжує навчання, відповідно до ч.1 ст.199 СК України, з позовом батька про стягнення аліментів на утримання сина в зв`язку з продовженням навчання, який потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який має змогу надавати матеріальну допомогу, не надає її.

Так суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач і які передбачені ч.3 ст.188 СК України, а саме: що повнолітній син продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги підтверджується позовом та визнанням позову відповідачем, довідкою про продовження навчання та закінчення строку навчання, наданими позивачем та дослідженими під час встановлення обставин та перевірки доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими.

Суд також доходить висновку, що обставина, на яку посилається позивач та яка передбачена ч.1 ст.199 СК України, а саме: що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу підтверджується позовом та визнанням позову відповідачем.

Так вимога позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина заявлена у частці від доходів відповідача відповідає вимогам ч.1 ст.200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу та визнається відповідачем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, встановленими судом під час перевірки їх достовірними, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено в повному обсязі, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 704,80 грн. та стягує його з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10-13, 89, 263-266, 268, ч.1 п.1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200-201 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився м. Гуляйполе Запорізької області, працюючого фрезерувальником ДП Гуляйпільський механічний завод ПАТ Мотор Січ, зареєстрованого та мешкаючого: Запорізька область Гуляйпільський район селище Залізничне вул. Тельмана 42, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, починаючи з 31.10.2018 року до 30.06.2020 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився м. Гуляйполе Запорізької області, працюючого фрезерувальником ДП Гуляйпільський механічний завод ПАТ Мотор Січ, зареєстрованого та мешкаючого: Запорізька область Гуляйпільський район селище Залізничне вул. Тельмана 42, в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Повний текст рішення буде складений 29.12.2018 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.