Справа № 739/1156/18
Номер провадження 2/739/426/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді Кочура О.О.,
за участі секретаря- Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про припинення сервітуту,
ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1 (далі позивач), діючи через свого представника, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення сервітуту, який полягає в праві відповідачки, ОСОБА_3, довічно і безоплатно користуватися подарованою часткою будинку з надвірними будівлями за адресою вул. Козацька, 34 м. Новгород - Сіверський Чернігівської області.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування частки жилого будинку від 27 серпня 2008 року, зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій № 2068, він та третя особа, ОСОБА_5, являються співвласниками 1/2 частки будинку з надвірними будівлями за адресою вул. Козацька, 34 м. Новгород - Сіверський Чернігівської області.
Згідно з п. 1.2 вказаного договору, відповідачці ОСОБА_3, встановлений сервітут, який полягає в праві довічно і безоплатно користуватися подарованою часткою будинку з надвірними будівлями за адресою вул. Козацька, 34 м. Новгород - Сіверський Чернігівської області.
Позивач просить припинити зазначений сервітут в судовому порядку через його невикористання відповідачкою протягом трьох років підряд, посилаючись на норми ч. 2 ст. 406, п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України.
У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 не зявились, від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача ( його представника), в якій зазначено, що позовні вимоги сторона позивача підтримує.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, при цьому подали заяви про розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що позовні вимоги визнають повністю. Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала, про день і час судового розгляду повідомлена належним чином.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне.
Встановлено, що згідно з договором дарування частки жилого будинку від 27 серпня 2008 року, зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій № 2068 (а.с.5), позивач ОСОБА_1, та третя особа ОСОБА_5, являються співвласниками 1/2 частки будинку з надвірними будівлями за адресою вул. Козацька, 34 м. Новгород - Сіверський Чернігівської області. Частка будинку була подарована позивачеві та третій особі відповідачем ОСОБА_6. Згідно з п 1.2 цього договору відповідачка ОСОБА_3 має право довічно і безоплатно користуватися подарованою часткою будинку з надвірними будівлями за адресою вул. Козацька, 34 м. Новгород - Сіверський Чернігівської області.
Суд враховує, що згідно з ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені в інший спосіб.
Згідно з ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 725 ЦК України договором дарування може бути встановлений обов'язок обдарованого вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи або утриматися від її вчинення (передати грошову суму чи інше майно у власність, виплачувати грошову ренту, надати право довічного користування дарунком чи його частиною, не пред'являти вимог до третьої особи про виселення тощо).
Отже, суд приходить до висновку, що з врахуванням положення ст. 401, ч.1 ст. 402, ч. 1 ст. 725 ЦК України в п. 1.2 договору дарування встановлений безстроковий сервітут, який полягає в особистому праві відповідачки ОСОБА_7, яка на день укладення договору доводилася дружиною дарувальнику (а.с.7) довічно та безоплатно користуватися подарованою часткою будинку з надвірними будівлями за адресою вул. Козацька, 34 м. Новгород - Сіверський Чернігівської області з моменту переходу до обдарованих права власності.
Згідно з ч. 2 ст. 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (в тому числі підстав, зазначених в ч. 1 ст. 406 ЦПК)
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд.
Оскільки відповідачка не використовує встановлений в договорі дарування сервітут, що полягає в праві користування 1/2 будинку та надвірними будівлями за адресою вул. Козацька, 34 в. м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, з 20.09.2013 року, суд вважає, що вимоги позивача про припинення цього сервітуту в судовому порядку ґрунтуються на нормах ч. 2 ст. 406, п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України, отже є законними. Таким чином, суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову та той факт, що визнання відповідачкою, ОСОБА_3, позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 4 ст. 206 ЦПК України доходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову до цієї відповідачки.
Разом з тим суд вважає неналежним відповідачем ОСОБА_4, оскільки позивачем особисто до нього не заявлено позовних вимог щодо припинення встановленого договором дарування сервітуту, тому суд змінює статус ОСОБА_6 з відповідача на третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Як розяснено в п. 40, 41 Постанови ОСОБА_8 Верховного Суду в справі № 523/9076/16-ц від 17 квітня 2018 року пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. При цьому визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 401, 402, 406, 725 Цивільного кодексу України та статтями 206, 247, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1, поданий представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про припинення сервітуту задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Дата складення повного судового рішення 29.12.2018 року.
Суддя: О.О.Кочура