ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 555/1373/16-ц

провадження № 61-12006св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - голова Березнівської районної ради Рівненської області Каменчук Леонід Іванович, Березнівська районна рада Рівненської області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 6 грудня 2016 року, ухвалене колегією у складі суддів: Максимчук З. М., Шеремет А. М., Хилевича С. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_6 звернувся із позовом до голови Березнівської районної ради Рівненської області Каменчука Л. І., Березнівської районної ради Рівненської області про визнання розпорядження про звільнення протиправним і його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 27 червня 2014 року за рішенням № 763, прийнятим на підставі пункту 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 21 КЗпП України, пункту 8 Положення про Трудовий архів Березнівського району, затвердженого рішенням районної ради від 12 березня 2010 року № 804, Положення про порядок призначення та звільнення з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району, затвердженого рішенням районної ради від 16 квітня 2014 року № 736, та на підставі рекомендацій постійної комісії районної ради з економічних питань та спільної власності територіальних громад району, районною радою його призначено на посаду директора Трудового архіву Березнівского району Рівненської області із 1 липня 2014 року на два роки на умовах контракту.

30 червня 2016 року його звільнено з посади на підставі розпорядження голови районної ради від 22 червня 2016 року.

Посилаючись на те, що звільнення відбувалося із порушеннями умов укладеного контракту, пункту 20 частини першої статті 43, частин першої-третьої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.п.3.1-3.3 Положення про порядок призначення та звільнення з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району, затвердженого рішенням районної ради від 16 квітня 2014 року № 736. За цими нормативно-правовими актами питання про його звільнення мало вирішуватися на пленарному засіданні районної чи обласної ради, але його звільнено на підставі розпорядження голови районної ради, тому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Березнівської районної ради Рівненської області № 27 від 22 червня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_4»; визнати рішення районної ради Рівненської області № 166 від 29 липня 2016 року «Про затвердження розпорядження голови районної ради від 22 червня 2016 року № 27 «Про звільнення ОСОБА_4» незаконним та скасувати його; поновити його на посаді директора Трудового архіву Березнівського району Рівненської області і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дати звільнення до дати вирішення справи по суті в сумі 14 340, 30 грн. та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2016 року, ухваленим у складі судді Мельничук Н. В., позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Березнівської районної ради Рівненської області № 27 від 22 червня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_4».

Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Трудового архіву Березнівського району Рівненської області з 1 липня 2016 року.

Визнано рішення Березнівської районної ради Рівненської області № 166 від 29 липня 2016 року «Про затвердження розпорядження голови районної ради від 22 червня 2016 року № 27 «Про звільнення ОСОБА_4» незаконним та скасовано.

Стягнено з Березнівської районної ради Рівненської області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 липня 2016 року по 29 вересня 2016 року в розмірі 14 340, 30 грн.

Стягнено з Березнівської районної ради Рівненської області на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_4 відбулось усупереч пункту 3.2 Положення про порядок призначення та звільнення з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста, району, затвердженого рішенням Березнівської районної ради Рівненської області від 16 квітня 2014 року № 736; питання щодо звільнення керівника не було розглянуто профільною постійною комісією районної ради, яка і повинна вносити рекомендації з даного питання на пленарне засідання районної ради.

Рішенням апеляційного суду Рівненської областівід 6 грудня 2016 року рішення районного суду скасовано із ухваленням нового про відмову узадоволенні позову.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_4 звільнено з посади директора Трудового архіву Березнівського району Рівненської областіу зв'язку із закінченням терміну дії контракту 30 червня 2016 року відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України. Оскільки строк дії контракту з директором Трудового архіву Березнівського району Рівненської області ОСОБА_4 закінчувався 30 червня 2016 року в період між сесіями, розпорядження голови Березнівської районної ради Рівненської області від 22 червня 2016 року прийнято у межах повноважень з наступним затвердженням рішенням Березнівської районної ради Рівненської області від 29 липня 2016 року.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на безпідставне неврахування судом, що питання його звільнення повинно бути вирішено виключно на пленарному засіданні районної ради, тобто звільнення здійснила неуповноважена на це особа.

У відзиві на касаційну скаргу Березнівська районна рада Рівненської області посилається на те, що звільнення позивача відбулось із дотриманням статті 59 Закону України «Про місцеве врядування в Україні» у зв'язку із закінченням строку контракту, отже рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою і ухвалою цього ж суду від 8 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У 2018 році вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Так, у частині третій статті 21 КЗпП України зазначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, в тому числі, закінчення його строку (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України).

На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. При цьому припинення трудового договору через закінчення строку не потребує заяви чи волевиявлення працівника, оскільки свою волю на укладення строкового трудового договору він виявив під час його укладення, тому погодився на припинення такого договору в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням, затвердженим цією постановою.

Відповідно до пункту 6 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203, з керівником підприємства, раніше обраним чи призначеним на посаду, також укладається або переукладається контракт. У разі відмови органу управління майном укласти контракт з керівником підприємства, трудовий договір розривається на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Судом установлено, що згідно рішення Березнівської районної ради Рівненської області від 27 червня 2014 року № 763 ОСОБА_4 на підставі контракту призначено на посаду директора Трудового архіву Березнівского району 1 липня 2014 року на два роки.

1 липня 2014 року Березнівська районна рада в особі голови районної ради Ничипорука В. М. уклала з ОСОБА_4 контракт на строк з 1 липня 2014 року по 30 червня 2016 року.

Пунктом 26 контракту передбачено, що протягом двох останніх місяців строку дії контракту сторони можуть укласти угоду про продовження дії контракту на новий строк. Якщо така угода до дня закінчення дії контракту не буде укладена, контракт вважається припиненим.

Також судом встановлено, що рішенням Березнівської районної ради від 16 квітня 2014 року № 736 затверджено Положення про порядок призначення та звільнення з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району.

За пунктом 2.18 Положення при відсутності згоди районної ради на продовження контракту по закінченні строку його дії трудовий договір вважається припиненим.

Відповідно до пункту 3.1 Положення звільнення з посади керівника здійснюється за рішенням районної ради у випадках, зокрема, закінчення строку дії контракту.

Згідно з пунктом 3.2 вказаного Положення питання звільнення керівника з посади попередньо розглядається профільною постійною комісією районної ради, яка вносить рекомендації з даного питання. На засідання комісії запрошується керівник, який дає пояснення.

Пунктом 3.7 Положення передбачено, що голова районної ради, як виняток, в період між сесіями районної ради звільняє керівників підприємств, установ, організацій, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста, району шляхом видання відповідного розпорядження на підставах, передбачених контрактом, або особистої заяви з наступним затвердженням розпорядження на сесії районної ради.

Встановлено, що 29 квітня 2016 року ОСОБА_4 подав заяву про продовження контракту.

26 травня 2016 року відбулось пленарне засідання п'ятої сесії Березнівської районної ради сьомого скликання, проте проект рішення «Про трудові відносини» за основу не було прийнято та питання про продовження трудового договору з ОСОБА_4 не вирішено.

За розпорядженням голови Березнівської районної ради Рівненської області від 22 червня 2016 року ОСОБА_4 звільнено з посади директора Трудового архіву Березнівського району Рівненської області у зв'язку із закінченням терміну дії контракту з 30 червня 2016 року.

Рішенням Березнівської районної ради Рівненської області від 29 липня 2016 року за № 166 розпорядження голови районної ради від 22 червня 2016 року за № 27 «Про звільнення ОСОБА_4» затверджено.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про те, що за наявності безумовних підстав для припинення строкового трудового договору, голова районної ради мав відповідні повноваження на звільнення ОСОБА_4 у зв'язку із закінченням строку дії контракту та відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, про можливість звільнення позивача лише за рішенням районної ради та відсутність виключних обставин для прийняття головою районної ради рішення про звільнення одноособово, помилкові, оскільки вказане розпорядження прийнято з огляду на неможливість продовження роботи позивача на посаді за межами строку дії контракту, отже питання звільнення ОСОБА_4 могло бути вирішено лише у такий спосіб.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на його законність не впливають, оскільки зводяться до переоцінки доказів, досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 6 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик