Справа № 452/1539/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" листопада 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Янушевич І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Цапар М.В.,

відповідача ОСОБА_2

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Цапар М.В., від імені ОСОБА_1 , 13 червня 2018 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про визнання права власності на спадкове майно, а саме, 5/8 частин житлової квартири по АДРЕСА_1 , з яких: 1/2 частина квартири, як частка у спільній сумісній власності, та 1/8 частина квартири у порядку спадкування після смерті матері позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У обґрунтування свого позову посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати її довірителя ОСОБА_1 ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина, а саме, на Ѕ частину квартири по АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе майно заповіла своєму сину - ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є також сином померлої ОСОБА_3 і на день її смерті він був інвалідом ОСОБА_4 «Б» групи загального захворювання та мав право на обов`язкову частку у спадщині, що становить 1/8 частину майна.

Будучи спадкоємцем майна своєї матері, ОСОБА_1 звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину і державний нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини, провів реєстрацію спадкової справи та роз`яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру є відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Оскільки, оригінал правовстановлюючого документа втрачено, то на даний час не можливо отримати та зареєструвати його дублікат відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у зв`язку із тим, що немає в живих власника.

Також, із копії свідоцтва про право власності на квартиру та довідки, виданої Самбірським МБТІ відомо, що свідоцтво про право власності на квартиру видане ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі розпорядження органу приватизації.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Тому, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належало по Ѕ частині квартири, а після смерті матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина на Ѕ частину, обов`язкова частка у спадщині становить 1/8 частини.

Під час підготовчого судового засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цапар М.В позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав з підстав, наведених позивачем.

Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п 3.3. Листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальниї справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із технічного паспорта та довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна відомо, що квартира АДРЕСА_3 знаходиться у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , загальна площа квартири складає 43,8 кв. м; загальна інвентаризаційна вартість нерухомого майна 82 230,00 грн. (а.с. 13, 14).

Згідно довідки № 1170, виданої 14.07.2017 Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_3 вцілому належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 28.07.2003 за № 9365 (а. с. 8).

Із копії свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 28 липня 2003 року Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці відомо, що квартира у АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_1 (а. с. 7).

Однак, із публікації в ЗМІ відомо, що свідоцтво про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , видане ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , загублене (а.с. 15).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ураховуючи наведене, а також те, що право власності на квартири позивачем набуте на законній підставі, однак оригінал документа, який засвідчує його право власності, втрачений, то право власності позивача ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на Ѕ частину вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. ст. 1220, 1216 та 1218 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_3 16 листопада 2010 року все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Також, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 лютого 2014 року в справі № 1-1/2014 в аспекті конституційного звернення щодо положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині дійшов висновку, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

Із довідки до акта огляду МСЕК та пенсійного посвідчення видно, що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_5 був інвалідом ОСОБА_4 «Б» групи загального захворювання та мав право на обов`язкову частку у спадщині, що становить 1/8 частину квартири ( а. с. 10,11).

Ураховуючи наведене, право позивача на майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на 5/8 частин квартири АДРЕСА_3 з яких Ѕ частина квартири, як частка у спільній сумісній власності та 1/8 частина, яка частка у порядку спадкування після смерті його матері.

Сторонам роз`яснено наслідки визнання позову.

Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин квартири АДРЕСА_3 з яких Ѕ частина квартири, як частка у спільній сумісній власності та 1/8 частина, як частка у порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_6 , проживає по АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає у с. Бісковичі Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Текст повного рішення буде складено 9 грудня 2018 року.

Суддя