ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 619/1023/18

провадження № 22ц/818/1133/18

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судових засідань - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_2

представник позивача: ОСОБА_3

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові

заяву про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки,

з апеляційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року, постановлену суддею Болибок Є.А., в залі суду в місті Дергачі Харківської області,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 12 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Підлісною І.В. Справу просив розглядати в порядку загального позовного провадження.

12 червня 2018 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до канцелярії суду заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року позов залишено без розгляду.

03 липня 2018 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 компенсації витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 9000 гривень.

16 серпня 2018 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав заперечення проти задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року в задоволені клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про стягнення компенсації витрат відповідача на правничу допомогу в сумі 9000 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_6, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 компенсацію витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню. Зазначив, що у зв'язку з розглядом вказаної справи відповідачем понесені витрати на професійну правову допомогу у сумі 9000 грн. Вказані витрати підтверджені угодою про надання правової допомоги, додатковою угодою, детальним розрахунком вартості наданих послуг адвокатом, актом наданих послуг та квитанцією. Сума витрат є меншою, ніж та, що заявлена на початку, оскільки позов залишено без розгляду, а сума розраховувалася з урахуванням розгляду справи по суті. Вважає, що суд дійшов неправильного висновку, що витрати на правничу допомогу відповідача можливо стягнути тільки у разі визнання дій позивача зловживанням його правами, а подання заяви про залишення позову без розгляду не є зловживанням його процесуальними правами, оскільки на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України зі сторони, яка зловживає своїми правами судові витрати можливо стягнути, незалежно від результатів вирішення спору. Вважає, що позивач зловживав своїми правами, про що зазначено в клопотанні про забезпечення судових витрат, зокрема поданням аналогічних позовів до тих самих відповідачів та поданням завідомо безпідставних позовів, оскільки посилається на абсолютну абсурдну підставу для визнання договору недійсним, при цьому позивач не є стороною договору на не довів своєї зацікавленості в предметі цього позову.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати вказану ухвалу та стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу ОСОБА_5 в сумі 9000 грн.

ОСОБА_2 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Відзив мотивований тим, що заявником не доведено належними та допустимими доказами що саме витрати у розмірі 9 000 грн. були спричинені розглядом справи № 619/1023/18, оскільки з квитанції про сплату вказаної суми адвокату ОСОБА_6не вбачається, що саме за правову допомогу по цій справі було сплачено вказану суму. Вказує, що в провадженні судів загальної юрисдикції перебуває чимало справ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 Також звертає увагу на те, що подання заяви про залишення позову без розгляду, є його процесуальним правом та не свідчить про необґрунтованість його дій.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5, в особі представника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 компенсації витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявленого клопотання, оскільки при розгляді справи не були встановлені обставини, які свідчать про необґрунтовані дії позивача, зловживання ним своїми процесуальними правами.

Колегія суддів повність погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 цього Кодексу.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач, у разі залишення позову без розгляду, має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, виключно внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 12 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Підлісною І.В. та скориставшись своїм процесуальним правом подав заяву про залишення позову без розгляду, яка ухвалою суду була задоволена.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами . Крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з'ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.

Разом із цим, як встановлено, ОСОБА_2 через свого представника скористався своїм правом і до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду, тому розгляд справи по суті не відбувався.

Подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і формою закінчення справи без ухвалення рішення та без з'ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, що не свідчить про необґрунтованість дій та зловживання правами ОСОБА_2

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу без змін, так як ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі її представника - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна