Справа № 446/424/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

з участю секретаря судового засідання Груба Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Неслухівської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудований будинок,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Неслухівської сільської ради про визнання права власності на на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача. За життя мати позивача розпочала будівництво житлового будинку, будівництво якого в подальшому було завершено позивачем, що розташоване за адресою: вул. Бригадна, 7-а с. Неслухів Кам`янка-Бузького району Львівської області. Слід зазначити, що з початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо збудованого будинку не надходило, це свідчить про те, що ОСОБА_1 не були порушені права інших осіб будівництвом зазначеного будинку. Після завершення будівництва Червоноградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації в лютому місяці 2017 року був виготовлений технічний паспорт на зазначений будинок, а тому представник позивача звернувся з даним позовом до суду та просить визнати за ОСОБА_1 в цілому право власності на самочинно збудований житловий будинок АДРЕСА_1 , який позначений в технічній документації під літерою «А-1» складається з трьох житлових кімнат загальною площею 30,4 м.кв. (які позначені в технічній документації № 3 площею 19,0 м.кв., № 4 площею 11,4 м.кв.), двох коридорів загальною площею 24,8 м.кв. (які позначені в технічній документації під № 1 площею 12,8 м.кв., № 6 площею 12,0 м.кв.), кухні загальною площею 8,5 м.кв., яка позначена в технічній документації під № 1, санвузла загальною площею 6,7 м.кв., який позначений в технічній під № 5 м.кв.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання, в якій просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі.

Представник відповідача сільський голова Неслухівської сільської ради Костюк В.В ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Банюнинської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 13.

Відповідно до заповіту, посвідченого 09.02.2004 року виконкомом Неслухівської сільської ради Демцюх Г.М. заповіла все своє майно своєму сину ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 завершив будівництво житлового будинку загальною площею 70.4 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, копії рішення 12 сесії шостого демократичного скликання «Про присвоєння адресного номера на житловий будинок» від 23.12.2016 року присвоєно на індивідуальний житловий будинок ОСОБА_1 адресний номер АДРЕСА_1 ; вирішено здійснити розроблення детального плану території по АДРЕСА_2 . Бригадна 7 (а АДРЕСА_3 в с АДРЕСА_1 Кам`янка-Бузького району Львівської області з метою впорядкування території для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Згідно із частиною першою статті 41Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), якою вона має право володіти, користуватися та розпоряджатися.

Згідно частини третьої статті 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Виходячи із положень ч. ч. 3,5 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 3, 4, 9 Постанови від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780 -XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Пунктом 12 цієї ж постанови роз`яснено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

У правовій позиції висловленій Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що до правовідносин сторін слід застосувати правила ч.3 ст.376 ЦК України і позов про визнання права власності на зазначене будівництво задовольнити.

Судові витрати в частині сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12,13,223 ч.1,229,247,258,259,263-265 ЦПК України, ст. 376 ч.3 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Неслухівської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудований будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Неслухів Кам`янка-Бузького району Львівської області в цілому право власності на самочинно збудований житловий будинок АДРЕСА_1 , який позначений в технічній документації під літерою «А-1» складається з трьох житлових кімнат загальною площею 30,4 м.кв. (які позначені в технічній документації № 3 площею 19,0 м.кв., № 4 площею 11,4 м.кв.), двох коридорів загальною площею 24,8 м.кв. (які позначені в технічній документації під № 1 площею 12,8 м.кв., № 6 площею 12,0 м.кв.), кухні загальною площею 8,5 м.кв., яка позначена в технічній документації під № 1, санвузла загальною площею 6,7 м.кв., який позначений в технічній під № 5 м.кв.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя: