справа № 361/6689/18
провадження № 2-з/361/127/18
У Х В А Л А

18 жовтня 2018 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

У жовтні 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Разом з позовом до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам в межах ціни позову.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що вона просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 18 923 940,00 грн., що є еквівалент 724 500 доларів США.

У своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що в забезпечення виконання зобовязання за договором позики, 13 червня 2017 року між сторонами спору було укладено договір іпотеки, згідно умов якого, позивачем в іпотеку було передано садовий будинок № 30, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазимє, СТ «Зазимє» - 7, вул. Садова, 6, та земельну ділянку на якій він розташований.

13 липня 2018 року позивач повністю повернула позику відповідачу в розмірі 18 923 940, 00 грн., що є еквівалент 724 500 доларів США на день укладення договору позики. Про отримання цих грошових коштів від позивача відповідачем було складено відповідну заяву, підпис на якій посвідчено ОСОБА_4, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Натомість, після повернення запозичених коштів відповідачу ОСОБА_2, позивачу стало відомо про те, що відповідач 25 квітня 2018 року здійснила продаж садового будинку, переданого позивачем в іпотеку ОСОБА_5 за 11 005 782, 00 грн. за договором купівлі-продажу від 25.04.2018 р., посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Отже, існує досить висока ймовірність того факту, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчуження й іншого свого майна на користь інших осіб, за рахунок якого може бути виконано в подальшому прийняте рішення, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим його виконання, оскільки, відповідачем на сьогоднішній день вже було здійснено відчуження.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Зважаючи на викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів у межах ціни позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення грошових коштів.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст.ст. 149, 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах ціни позову в розмірі 18 923 940 (вісімнадцять мільйонів девятсот двадцять три тисячі девятсот сорок) грн., що є еквівалент 724 500 доларів США.

Дані про сторони:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії МЕ №882687, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві 24 червня 2008 року, зареєстроване місце проживання: 02021, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії ЕС №238686, виданий Феодосійським МВ ГУ МВС України в Криму, зареєстроване місце проживання: 07416, Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Чапаєва, 30.

Відповідач: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт громадянина України серії СТ №379758, виданий Броварським РВ Управління ДМС України в Київській області 26 квітня 2014 року, зареєстроване місце проживання: 07416, Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Постишева, 1 буд. 30.

Копію ухвали направити для виконання Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушення заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Суддя В.С.Сердинський