Справа № 452/976/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" серпня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Сенечина В.М.,

з участю секретаря Макаревич Л.Р.,

позивача ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулися в суд із позовом до

ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, про що виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_1 складено актовий запис № 42 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4.

До моменту смерті ОСОБА_6 проживала в будинку АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_7, сином ОСОБА_1, невісткою ОСОБА_2 та внуками.

Позивачі зазначають, що вказаний житловий будинок згідно даних погосподарського обліку відносився до суспільної групи - колгоспний двір. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно довідки № 131 виданої 26 січня 2018 року Самбірським МБТІ житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстроване за

ОСОБА_7, як головою колгоспного двору, про що було видано свідоцтво про право власності на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 20 грудня 1990 року за № 457.

Згідно довідки Воле-Баранецької сільської ради № 253 від 1 лютого 2018 року станом на 1 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_7 - голова колгоспного двору та його члени; ОСОБА_6 - дружина; ОСОБА_1 - син; ОСОБА_2 - невістка; ОСОБА_4 - внук; ОСОБА_8 - внучка, і відповідно, кожному з них належала по 1/6 частки в майні колгоспного Двору.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/6 частку в майні колгоспного двору, яку прийняли, але не оформили своїх спадкових прав її чоловік ОСОБА_7 та син ОСОБА_1

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Воле-Баранецькою сільською радою 7 жовтня 1963 року складено актовий запис № 72 та видано свідоцтво про народження НОМЕР_5, де його батьками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, про що 6 травня 2003 року складено актовий запис № 17 та Воле-Бранецькою сільською радою видано свідоцтво про смерть НОМЕР_6.

До моменту смерті ОСОБА_7 проживав в будинку АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1, невісткою ОСОБА_2 та внуками, що підтверджується на підставі довідки № 252, виданої 1 лютого 2018 року Воле-Баранецькою сільською радою.

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 зробив заповіт, який посвідчено 8 вересня 1997 року секретарем виконкому Воле-Баранецької сільської ради за реєстровим № 93.

ОСОБА_1 прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав.

При зверненні до органів нотаріату йому було відмовлено, оскільки вказаний будинок відносився до суспільної групи колгоспний двір і частки Спадкодавців не визначені.

ОСОБА_1 має право на визнання за ним права власності на 1/12 частки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, 1/4 частки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, що в сукупному становить 1/3 частки.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося станом на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідачка в 2008 році змінила місце проживання та реєстрації з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2. З цього часу за витребуванням своєї частки з майна колишнього колгоспного двору не зверталася, питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору, не ставила, вказаним будинком не цікавилася, комунальних послуг не сплачувала.

У зв'язку з цим частка інших членів колгоспного двору збільшила з 1/6 на 2/9.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у ній.

Відповідачка ОСОБА_5 повністю визнала позов.

Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідновизнати за ОСОБА_1 право на 5/9 частки житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1, з яких 1/12 частка в порядку спадкування майна після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/4 частка в порядку спадкування майна після смерті ОСОБА_7, який помер

ІНФОРМАЦІЯ_3 та 2/9 частки як частка в майні колишнього колгоспного двору; визнати за ОСОБА_2 право на 2/9 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд в

АДРЕСА_1; визнати за

ОСОБА_4 право на 2/9 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд в

АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на 5/9 частки житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1, з яких 1/12 частки в порядку спадкування майна після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/4 частки в порядку спадкування майна після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та 2/9 частки як частка в майні колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право на 2/9 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право на 2/9 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя