Справа № 584/1300/18
Провадження № 2/584/651/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2018 Путивльський районний суд Сумської області в особі : головуючого - судді Токарєва С.М., при секретарі Ковальовій К.В., без участі учасників справи, розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, третя особа Путивльська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2, яка померла 13.10.2006 в с. Козаче Путивльського району Сумської області.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець другої черги за законом, спадщину після смерті рідної сестри прийняла у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 26.05.2017, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 147/2017 від 24.07.2017. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) вона не може у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно відсутній.

Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на неї.

У підготовче засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала.

Відповідач також не з'явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний.

Третя особа просила розгляд справи проводити за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не мала, письмових пояснень щодо позову не направила.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на матеріали справи, на підстави ст. 1262 ЦК України позивачка є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_2, яка померла 13.10.2006 в с. Козаче Путивльського району Сумської області.

Прийняла спадщину у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 26.05.2017, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 147/2017 від 24.07.2017.

До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства «ім. Ілліча», розташованої на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області.

З листа-відповіді Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 25.04.2017 № 31-28-99.1-234/2-17 вбачається наявність у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам зазначеного товариства, запису про отримання ОСОБА_2 сертифіката СМ № 0139337 від 16.09.1996 на вказану частку (пай).

Однак отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивачка не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з листа нотаріуса.

У той же час, відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачкою своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту на підставі ст. 392 ЦК України, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб.

Судові витрати не розподіляються судом ураховуючи відповідне клопотання позивачки.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1262, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП- НОМЕР_1 місце проживання - АДРЕСА_1, задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства «ім. Ілліча», розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139337 від 16.09.1996, в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_2, яка померла 13.10.2006 в с. Козаче Путивльського району Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв