Номер провадження: 22-ц/785/4480/18
Номер справи місцевого суду: 520/5504/14-ц
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання ОСОБА_2 про відмову від позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018 року (суддя Пучкова І.М.),

встановив:

У травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось з вказаним позовом, який в подальшому був уточнений, просило стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 76167 дол. США 87 центів.

Позов обґрунтовано тим, що 03.08.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» (у якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитом) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №306/ФКВІП-07, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 127500 дол. США, а відповідач зобов'язувався погасити кредит до 02.08.2017 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 14,40 % річних.

Позивач виконав умови кредитного договору, надав ОСОБА_3 зазначені грошові кошти у повному обсязі. Заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 03.08.2007 року, порушення строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 76167 дол. США 87 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на 17.05.2015 року складає 1209273 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 58823 дол. США 05 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.05.2015 року складає 934042 грн. 92 коп., заборгованості по відсоткам у сумі 17335 дол. США 82 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.05.2015 року складає 275230 грн. 93 коп. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те,що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду від 10.10.2018 року було замінено позивача по справі - ПАТ «Дельта Банк» правонаступником - ОСОБА_2

До початку розгляду справи в апеляційному суді від ОСОБА_2 надійшла заява №5403/18 від 08.10.2018 року про відмову від позовних вимог з підстав, передбачених ст. ст. 255, 257, 377 ЦПК України.

Заявник зазначив, що 05.06.2018 року відбулись відкриті торги (аукціон), в результаті яких ПАТ «Дельта Банк» продало ТОВ «Універсальна Факторингова Компанія» право вимоги за кредитним договором №306/ФКВІП-07 від 03.07.2007 року.

В подальшому ТОВ «Універсальна Факторингова Компанія» було укладено договір №04-07/18-137 від 04.07.2018 року про відступлення прав вимоги з ОСОБА_2, відповідно до умов якого, ТОВ «Універсальна Факторингова Компанія» відступило (передало) позивачу право вимоги за кредитним договором №306/ФКВІП-07 від 03.07.2007 року.

26.07.2018 року між ТОВ «Універсальна Факторингова Компанія» та ОСОБА_2 був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульскою Т.А., реєстровий номер 2765, відповідно до умов якого позивачу передано (відступлено) право вимоги за Іпотечним договором №306/ФКВІП-07 від 03.07.2008 року.

27.07.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульскою Т.А., реєстровий номер 2759.

На виконання зазначеного договору, ОСОБА_3 передав позивачу у власність предмет іпотеки, а саме: належну ОСОБА_3 на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (надалі - об'єкт нерухомості) на підставі іпотечного договору № 306/ZФКВІП-07 від 03.07.2008 року.

Заслухавши думку учасників судового процесу, розглянувши подані заяви, колегія суддів приходить до висновку про їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно із п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про відмову від позову.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Отже, звернення позивача до суду з заявою про відмову від позову це диспозитивне право позивача, передбачене цивільно-процесуальним законом України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Оскільки відмова від позову є волевиявленням позивача, яким позивач з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) розпорядився на власний розсуд та права відповідача при цьому не порушуються, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_2 про відмову від позову слід задовольнити, прийняти відмову ОСОБА_2 від позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник ОСОБА_2.) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018 рокувизнати нечинним та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 255, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018 рокувизнати нечинним та закрити провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складений 11 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець