Справа № 750/6834/18
Провадження № 2/750/1805/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Карацюба М.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення коштів,
в с т а н о в и в:
В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Позивач проходив військову службу за контрактом на посаді начальника радіорелейної станції групи зв`язку польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
У зв`язку з закінченням строку контракту, відповідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2017 року № 12-РС позивача було звільнено в запас за пунктом «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та з урахуванням підпункту «і» пункту 1 частини 8 цієї статті направлено для зарахування на військовий облік Чернігівського об`єднаного міського комісаріату.
07 жовтня 2017 року ОСОБА_1 був
виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
З позивачем було проведено остаточний розрахунок із виплати належних йому при звільненні сум, проте не було вирішене питання про виплату йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а також не було надано довідку про вартість речового майна, що належало йому до видачі.
25 жовтня 2017 року Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 228 пункт 1 наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 07 жовтня 2017 року № 215 доповнено новим підпунктом наступного змісту.
Оскільки грошову компенсацію так і не було виплачено, позивач 24 квітня 2018 року звернувся з цього питання до командира В/Ч НОМЕР_1 на що отримав відмову.
Відповідно до листа ВЧ НОМЕР_1 від 11 травня 2018 року провести розрахунок є не можливим, оскільки позивач на момент виплати був звільнений з військової служби.
Частиною першою статті 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Згідно із частиною першою статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
За змістом частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII речове забезпечення військовослужбовців
здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.
Пунктами 2, 3 Порядку №178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і типового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно п: норм забезпечення у разі, зокрема, й звільнення з військової служби.
Відповідно до абзацу першого пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10 грудня 2008 року №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Абзацом третім пункту 242 вказаного Положення встановлено, що особа звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Порядком №178 не передбачено інших випадків виплати грошової компенсації за не отримане речове майно, окрім звільнення з військової служби та загибелі військовослужбовця.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.
Відповідно до п. 13 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення коштів, задовольнити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Карапута