Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 369/967/16-ц

провадження № 61-32406св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року у складі головуючого-судді Усатова Д. Д. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Ігнатченко Н. В., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, виселення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 травня 2014 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір позики, згідно з яким він передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 156 800 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики 29 травня 2014 року між цими ж сторонами був укладений іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_5 передав в іпотеку наступне нерухоме майно: домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1105 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою.

Позивач зазначає, що 12 березня 2015 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким ОСОБА_5 передав йому у власність нерухоме майно, а саме: домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1105 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою.

Позивач неодноразово направляв відповідачам письмову вимогу про добровільне звільнення житлового будинку та земельної ділянки розташованих по АДРЕСА_1, однак відповідачі не звільняють житловий будинок та земельну ділянку.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що розташовані по АДРЕСА_1 та виселити їх із житлового будинку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, загальною площею 340 кв. м та земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташовані по АДРЕСА_1 належного на праві приватної власності ОСОБА_4 Ухвалено виселити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з житлового будинку, загальною площею 340 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі проживають у домоволодінні, яке на праві приватної власності належить позивачу, без законних підстав, чим чинять позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції повно і всебічно встановлено обставини справи й визначено правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосовано правові норми та ухвалено законне й справедливе рішення.

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на судові рішення першої та апеляційної інстанцій, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що передане в іпотеку нерухоме майно не було придбано за рахунок позичених коштів, а було приватною власністю ОСОБА_5, на підставі договору дарування спірних земельної ділянки та житлового будинку від 26 травня 2014 року, а тому при виселенні відповідачів за рішенням суду їм має бути надане інше житло, оскільки іншого житла у них немає. Такий правовий висновок висловлено у постановах Верховного Суду України від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_4 подав заперечення на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу, яка є необґрунтованою, залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій без змін, як такі, що ухвалені у результаті всебічного, об'єктивного та повного дослідження обставин справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147- VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня

2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 травня 2018 року справу № 369/967/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, виселення передано до Верховному Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2018 року справу № 753/12729/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, який діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення і вселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у даній справі та оскаржувані рішення, які передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/12729/15-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 369/967/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/12729/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

Г.І. Усик