Справа № 216/3577/18
провадження №2/216/2362/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Янчук С.О.,

без участі сторін та без застосування технічного запису,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири № 30 розташованої в будинку № 60 по вул. Кривбасівська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, визнати за відповідачем право власності на 1/2 частку вищезазначеної квартири, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 796,42 грн. та витрати на проведення оцінки майна у розмірі 500 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 29.08.1999 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Перебуваючи в шлюбі 07 листопада 2003 року між відповідачем, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір міни, який посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 07.11.2003 р., реєстровий № 1-4010.

Позивач вважає, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки на момент підписання договору міни від 07.11.2003 року відповідач мав у власності квартиру, що була придбана за період перебування у шлюбі з позивачем, власне яку і обміняв за вищевказаним договором на спірну на даний момент квартиру.

У звязку з відсутності будь-яких усних чи письмових домовленостей про порядок поділу майна виникла необхідність вирішення спору у судовому порядку, тож позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, було направлено запит до адресно-довідкового бюро щодо встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання на 17 жовтня 2018 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі та проводити розгляд справи без застосування технічних засобів.

Відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд проводити розгляд справи без застосування технічних засобів.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1992 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії IV-КИ № 403280 (а.с. 20).

Вперіод шлюбу, а саме 07.11.2003 року між відповідачемОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір міни, який посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 07.11.2003 р., реєстровий № 1-4010, згідно якого відповідач поміняв належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., яка складається з двох жилих кімнат, розташованої на пятому поверсі пятиповерхового житлового будинку на належну громадянинові ОСОБА_7 та громадянці ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., яка складається з двох кімнат, розташована на пятому поверсі пятиповерхового житлового будинку (а.с. 11).

Спірну квартиру було зареєстровано 25.11.2003 року в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3, про що в книзі 170П-273 був зроблений запис № 273, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 2083893 та копією технічного паспорту на квартиру (а.с. 12-13).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КпШС України, ст.ст. 60, 61 СК України, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя має рівні права на майно. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1,2ст.70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч.3ст.368 Цивільного КодексуУкраїни майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 372 Цивільного кодексу України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі, керуючись положеннями ст.ст.63,65 СК України, з урахуванням того, що в матеріалах справи є докази правомірного набуття відповідачем права на вищевказане нерухоме майно, яке набуте перебуваючи з позивачкою в шлюбі, за їх спільні кошти, що знайшло своє підтвердження, а тому, таке визнання може бути прийнято судом.

Позивач попередньо визначила вартість квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3, яка відповідно до висновку про оцінку майна станом на 04.06.2018 року складає 79 642 грн., послуги з оцінки квартири склали 500 грн., що не заперечується відповідачем.

За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, суд вважає можливим поділити квартиру, визнавши за кожним з подружжя право власності на 1/2 частку квартири та стягнути з відповідача на користь позивача послуги з оцінки майна у розмірі 500 грн.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивачем по справі сплачено судовий у розмірі 704 грн. 80 коп. та у розмірі 91,62 грн., що підтверджується квитанцією № ПН 2444 від 23.04.2018 року та квитанцією № ПН800 від 04.06.2018 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати по справі.

На підставі наведеного ст. ст. 69-72, 74 СК України, ст. ст. 368, 369 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 6-8, 12, 141, 258-261 ЦПК України, Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кривбасівська, 60/30.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: 50024, м. Кривий Ріг, вул. Кривбасівська, 60/30, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кривбасівська, 60/30.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 судовий збір в сумі 796 (сімсот девяносто шість) грн. 42 коп. та послуги з оцінки майна у розмірі 500 (пятсот) грн.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд, через Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_3, виданий Центрально-міським РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМСУ в Дніпропетровській області 25.01.2017 року, проживає та зареєстрована за адресою: 50024, м. Кривий Ріг, вул. Кривбасівська, 60/30.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: 50024, м. Кривий Ріг, вул. Кривбасівська, 60/30.

Головуючий суддя: М.В. Бутенко