АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/4473/17 Головуючий у 1-й інстанції - Шум Л.М.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/2003/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року ухвалене у складі судді Шум Л.М. в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, відшкодування моральної шкоди та визначення способу у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просив відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., встановити графік спілкування з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері та поза місцем реєстрації дитини: першу половину всіх канікулярних періодів; І, ІІІ тиждень місяця з 13:00 п'ятниці до 09:00 понеділка; щосереди з 13:00 до 09:00 четверга, стягнути судові витрати.

Посилається на те, що в період перебування у шлюбних відносинах з відповідачем, у сторін народилась донька ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина залишилась проживати з матір'ю, позивач позбавлений права на спілкування з донькою, відповідач створює перешкоди у спілкуванніз дитиною, не дозволяє бачитись, спілкуватись, створювала негативну оцінку у свідомості дитини щодо батька, не дозволяє забирати доньку з дитячого садка. З літа 2016 року позивач позбавлений батьківського обов'язку у спілкуванні з дитиною. Наведеними порушеннями позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, що призвели до порушення психологічного стану, підвищення рівня стурбованості, моральну шкоду оцінює в сумі 5 000,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, відшкодування моральної шкоди та визначення способу у вихованні дитини - задоволено частково.

Встановлено графік спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: І, ІІІ середа кожного місяця з 15:00 до 18:00; ІІ, ІV неділя кожного місяця з 12:00 до 18:00; 14 днів у літній період під час відпустки батька - ОСОБА_1.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на те, що зі слів відповідача суд дійшов висновку, що після спілкування та перебування з батьком, донька повертається у пригніченому емоційному стані, не виявляє бажання спілкуватись з батьком. При цьому даний факт не був підтверджений жодним відносним чи належним письмовим доказом. Крім того, встановивши, що восьмирічна дитина в присутності кожного з батьків каже прямо протилежні факти (при матері не бажає спілкуватися з батьком, а без її присутності висловлює доброзичливе ставлення до батька) суд обрав фактично найбільш жорсткий графік, який повністю відповідає позиції відповідача - припинити спілкування батька з донькою. Допитати в судовому засіданні дитину не було можливості через відсутність представника органу опіки та піклування, хоча вказане клопотання відповідачки було задоволено судом до розгляду справи по суті. Посилається на недоведеність обставин справи, оскільки в матеріалах справи наявні два протилежні висновки одного й того ж самого органу Святошинської РДА в м. Києві від 12.01.2016 року №11 та №107-10/5259 від 17.07.2017 року, які дають суттєво різні графіки спілкування позивача з дитиною. Ні раніше, ні в період з січня 2016 року по червень 2017 року позивач не вчиняв жодних дій, які б могли зашкодити інтересам дитини, її здоров'ю, а тому ні Служба у справах дітей, ні суд не мали жодних підстав для зменшення того обсягу прав, які мав позивач на спілкування з донькою. Встановивши факт невиконання відповідачкою графіку спілкування, визначеного розпорядженням № 11 від 12.01.2016 року Святошинської РДА в м. Києві, встановивши активне бажання позивача приймати участь у вихованні доньки, суд обмежує позивача у його праві на спілкування з дитиною.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач та її представник проти апеляційної скарги заперечили.

Посилаються на те, що дитина не хоче їздити з батьком на відпочинок та проводити з ним відведений час, оскільки він не приділяє їй достатньої уваги. Позивач має заборгованість по аліментах, не приймає активної участі в утриманні та вихованні доньки, проте наполягає на можливості бачити її майже щодня. Позивач протягом 5 років не надає дозволу на виїзд дитина за кордон на відпочинок. Після уроків дитина відвідує гуртки та додаткові заняття. Відвідуючи доньку в школі в цей час, позивач ставить її в незручне становище перед однокласниками. Коли позивач забирає доньку до себе додому на ночівлю він не займається її вихованням, не проводить з нею час, не робить уроки, дитина йде до школи без виконаних домашніх завдань та у брудному одязі. Крім того, забороняє доньці вдягати речі, які вона з собою бере і примушує вдягати той одяг, який він купує.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просив відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., встановити графік спілкування з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері та поза місцем реєстрації дитини: першу половину всіх канікулярних періодів; І, ІІІ тиждень місяця з 13:00 п'ятниці до 09:00 понеділка; щосереди з 13:00 до 09:00 четверга, стягнути судові витрати.

Посилається на те, що в період перебування у шлюбних відносинах з відповідачем, у сторін народилась донька ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина залишилась проживати з матір'ю, позивач позбавлений права на спілкування з донькою, відповідач створює перешкоди у спілкуванніз дитиною, не дозволяє бачитись, спілкуватись, створювала негативну оцінку у свідомості дитини щодо батька, не дозволяє забирати доньку з дитячого садка. З літа 2016 року позивач позбавлений батьківського обов'язку у спілкуванні з дитиною. Наведеними порушеннями позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, що призвели до порушення психологічного стану, підвищення рівня стурбованості, моральну шкоду оцінює в сумі 5 000,00 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з висновку Святошинської РДА в м. Києві від 17.07.2017 року №107-10/5259, яким рекомендовано визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою, а саме, І, ІІІ середа з 15:00 до 18:00; ІІ, ІVнеділя з 12:00 до 18:00; 14 днів у літній період під час відпустки батька, а також враховував думку дитини щодо побачень з батьком, яка виявила бажання, щоб батько приходив до школи через середу, бачитися по неділям через тиждень, а також відпочивати протягом тижня, ночувати у батька дитина не згодна.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановленого графіку спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судомвстановлено, що 25.03.2009 року народилася ОСОБА_4, батьком якої є ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_5 (а.с. 7).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_5в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8-9).

Судом встановлено, що донька ОСОБА_5, проживає з мамою ОСОБА_2 Батько дівчинки бере активну участь у вихованні доньки, відвідує позашкільні навчальні заходи та батьківські збори, цікавиться навчанням дитини. За час навчання дитина виявила себе стриманою, вихованою, але замкненою. Про що свідчить характеристика ОСОБА_4 спеціалізованої школи №76 ім. О. Гончара (а.с. 12).

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Святошинської РДА в м. Києві від 12.01.2016 року №11, визначено способи участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: І, ІІІ тиждень місяця з 13:00 суботи до 18:00 неділі, щосереди з 15:00 до 18:00 (а.с. 13).

Встановлено, що позивач неодноразово звертався до Святошинської РДА в м. Києві із письмовими заявами щодо вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки відповідач розпорядження Святошинської РДА в м. Києві не виконує, відмовляє позивачу у побаченні з дитиною. Наведені обставини підтверджуються заявами від 28.06.2016 року, 27.03.2017 року (а.с. 14, 77).

У процесі бесіди відповідача з працівниками служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві мати повідомила, що не перешкоджає участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Зі слів відповідача, після спілкування та перебування з батьком, донька повертається у пригніченому емоційному стані, не виявляє бажання спілкуватись з батьком (а.с. 16).

На підставі висновку № 087 від 15.06.2017року психологічного обстеження малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що батьки дитини тривалий час не знаходять компромісу у вирішенні питання участі батька у житті доньки. До конфлікту залучена дівчинка, що негативно впливає на її емоційний та психологічний стан, демонструє різну поведінку з батьками, щоб захиститись від негативних емоцій та зберегти значимі для неї стосунки. Кожному з батьків дівчинка говорить те, що хоче чути дорослий: поряд з мамою ОСОБА_4 говорить, що не хоче зустрічатись з батьком; з батьком поводить себе вільно та радісно (а.с. 55-56).

Відповідно до висновку Святошинської РДА в м. Києві від 17.07.2017 року№107-10/5259, при врахуванні думки дитини та з метою захисту прав та інтересів малолітньої, рекомендовано визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою, а саме, І, ІІІ середа з 15:00 до 18:00; ІІ, ІV неділя з 12:00 до 18:00; 14 днів у літній період під час відпустки батька (а.с. 59-62).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкуванняміж собою.

Згідно ч. 2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Виходячи з того, що статті 153,157 СК України передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, однак сторони не можуть дійти згоди щодо участі позивача у вихованні дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною.

ОСОБА_1, який був допитаний в якості свідка в суді першої інстанції пояснив, що піклується про дочку ОСОБА_6, її любить, матеріально утримує, щороку їздить з нею на відпочинок за кордон, проте, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дочкою, не надає можливості бачитись з дитиною частіше. При цьому, свідок зазначає, що з дочкою у нього стосунки дуже доброзичливі, теплі, дитина хилиться до нього, потребує спілкування з ним як батьком.

Свідок ОСОБА_7 в суді першої інстанції пояснив, що є чоловіком відповідачки, з якою мають на сьогодні спільну дитину. ОСОБА_8 проживає в їх сім'ї, про яку він піклується як про власну дитину, забезпечує їй гідні умови життя, допомагає відповідачці утримувати доньку ОСОБА_8, в їх сім'ї панують доброзичливі стосунки, розуміння та повага. При цьому, свідок вказав, що позивач постійно негативно налаштовує дитину проти нього, намагаючись створити неприязні відносини, малолітня ОСОБА_8після зустрічей з позивачем поводить себе знервовано та злякано.

Визначаючи способи участі у вихованні та спілкуванні позивача з малолітньою донькою, суд прийняв до уваги висновок Святошинської РДА в м. Києві від 17.07.2017року, яким було враховано думку дитини щодо побачень з батьком, яка виявила бажання, щоб батько приходив до школи через середу, бачитися по неділям через тиждень, а також відпочивати протягом тижня, ночувати у батька дитина не згодна.

Враховуючи вищевикладене, суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з його дитиною наступним чином: І, ІІІ середа з 15:00 до 18:00; ІІ, ІV неділя з 12:00 до 18:00; 14 днів у літній період під час відпустки батька. Спілкування має відбуватись за бажанням дитини, з урахуванням її стану здоров'я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку та за попередньою домовленістю з матір'ю.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження факту заподіяння шкоди, матеріали справи не містять доказів протиправної поведінки відповідача та наявності вини останнього.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з визначеним судом першої інстанції графіком спілкування ОСОБА_1 зі своєю донькою ОСОБА_4.

В судовому засіданні в апеляційному суді малолітня ОСОБА_4 пояснила, що вона не хоче зустрічатися та спілкуватися з батьком ОСОБА_1 Крім того, не бажає проводити з ним половину всіх своїх канікул та залишатися в нього на вихідні. Пояснила, що хоче проводити вільний від занять час в сім'ї матері з сестрою та вітчимом, якого називає батьком.

В апеляційному суді представник позивача заявила клопотання про призначення у справі судово - психологічної експертизи відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Враховуючи наявність двох протилежних висновків одного й того ж самого органу Святошинської РДА в м. Києві від 12.01.2016 року № 11 та №107-10/5259 від 17.07.2017 року, які дають суттєво різні графіки спілкування позивача з дитиною, пояснення дитини, з метою визначення рівня потреби дитини у спілкуванні з батьком та для визначення найбільш прийнятного саме для дитини графіку участі батька у її вихованні, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року задоволено клопотання та призначено у вказаній справі судово - психологічну експертизу відносно малолітньої ОСОБА_4.

На вирішення експертів були поставлені наступні питання:

1. Яким чином може вплинути виховання батька ОСОБА_1 на психологічний стан та розвиток ОСОБА_4?

2. Чи є доцільним в інтересах малолітньої ОСОБА_4 зменшення контактів з батьком, які передбачені Розпорядженням № 11 від 12.01.2016 року Служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві, з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку?

3. Чи вплине, а якщо «так», то яким чином, збільшення часу спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 до 54 годин на тиждень (з ночівлею у батька та відпочинком у канікулярний період) на її психологічний стан?

4. Чи має залежність оцінка сімейної ситуації ОСОБА_4 від впливу з боку матері ОСОБА_2 та вітчима ОСОБА_7?

За результатами проведення судової психологічної експертизи від 20.07.2018 року № 8593/18-61 експерт дійшов висновку, що:

1. Виховання батька ОСОБА_1 позитивно сприятиме на психологічний стан та розвиток ОСОБА_4 за умови налагодження стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

2. З урахуванням вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально - психологічних властивостей, рівня розумового розвитку малолітньої ОСОБА_4, зменшення контактів з батьком, які передбачені Розпорядженням № 11 від 12.01.2016 року Служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві, в її інтересах є не доцільним.

3. Збільшення часу спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 до 54 годин на тиждень (з ночівлею у батька та відпочинком у канікулярний період) позитивно вплине на її психологічний стан за умови налагодження стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

4. Наявна залежність оцінки сімейної ситуації ОСОБА_4 від впливу з боку матері ОСОБА_2, яка грає важливу та домінуючу роль у житті дитини.

Крім того, у вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_4 9 років, як дітям її віку, в цей віковий період необхідно батьківське схвалення, розуміння і підтримка. Батькам важливо приділяти дитині якомога більше часу, частіше розмовляти по душам. Самооцінка дітей багато в чому складається з відносин з батьками.

ОСОБА_4 має наступні індивідуально - психологічні властивості: залежні риси характеру, знижена самооцінка, внутрішнє занепокоєння, залежність від матері, емоційна незрілість, розумово розвинена відповідно свого віку. Дитині не вистачає спілкування з батьками, завжди доступний та емоційно близький об'єкт - молодша сестра Злата.

ОСОБА_4 сприймає сімейну ситуацію через матір ОСОБА_2, яка грає важливу та домінуючу роль у житті дитини.

Чим менше ОСОБА_4 спілкується та взаємодіє з ОСОБА_1, тим більше дитина дистанціюється від батька.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Окрім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27.11.1992) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи встановлені обставини справи, пояснення сторін та малолітньої дитини ОСОБА_4, висновоксудової психологічної експертизи від 20.07.2018 року № 8593/18-61, колегія суддів задля налагодження стосунків між батьком та донькою, вважає необхідним збільшити час спілкування батька ОСОБА_1 з малолітньою донькою - ОСОБА_4.

Також, колегія суддів звертає увагу сторін у справі, що для нормального психологічного розвитку дитини ОСОБА_4 та укріплення її відчуття благополуччя потрібно, щоб дитина знала, що батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 її люблять, що вони хороші, поважають один одного, але можуть мати різні погляди на певні речі і це нормально. Для здійснення цього необхідні чіткі, несуперечливі домовленості між батьками та дотримання цих домовленостей.

Крім цього, налагодження стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідне для нормального психологічного стану та розвитку їх спільної доньки ОСОБА_4.

На підставі викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Встановити графік спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: І, ІІІ середа кожного місяця з 15:00 год. до 18:00 год.; І, ІV тиждень кожного місяця з 12:00 год. суботи до 18:00 год. неділі; 30 днів у літній період під час відпустки батька - ОСОБА_1.

В задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди належить відмовити, оскільки позивачем не надано доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України спричинення йому моральної шкоди винними діями відповідача.

Крім того, на думку колегії суддів, неприязні стосунки між позивачем та відповідачем, конфліктні ситуації пов'язані з вирішенням питань щодо виховання та спілкування із дочкою, зумовлені як поведінкою позивача, так і поведінкою відповідача.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно абз.2 п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 року, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 320 грн. 00 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 480 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року - скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити графік спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: І, ІІІ середа кожного місяця з 15:00 год. до 18:00 год.; І, ІV тиждень кожного місяця з 12:00 год. суботи до 18:00 год. неділі; 30 днів у літній період під час відпустки батька - ОСОБА_1.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 320 грн. 00 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 480 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.