Справа № 482/524/18
Номер провадження 2/482/340/2018
10 жовтня 2018 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Демінської О.І., за участю чекретаря судового засіданняі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Ухвалою суду від 13.04.2018 року позовна заява прийнята до провадження та відкрито провадження у справі.
В судове засідання 10.10.2018 року представник позивача ОСОБА_5 до суду не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Згоди на ухвалення судом заочного рішення не надавав.
Представник ПАТ КБ «Приват Банк» будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджено особистим підписом уповноваженої особи відповідача в зворотньому рекомендованому повідомленні про виклик до суду, у судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи будь-яких письмових заперечень щодо позовних вимог суду не надав.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, на адресу суду від ньогонадійшла заява про розгляд справи у його відсутність, своєї правової позиції щодо заявлених позовних вимог третя особа не вказала.
Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
21.05.2018 року Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» змінило назву на Акціонерне Товариство ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» .
У звязку з невиконанням ОСОБА_2 зобовязань за Генеральною угодою щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, 10 липня 2017року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором.
12.10.2017року державним виконавцем Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №54889370.
09.01.2018року державним виконавцем Новоодеського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області у виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Ст.ст. 87, 88 Закону України ,,Про нотаріат" передбачено вчинення нотаріусами з метою стягнення грошових сум або витребування від боржника майна виконавчих написів на документах, що встановлюють відповідну за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Аналогічна норма міститься у п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., якою передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визначено Постановою КМУ від 29.06.1999 р. „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус зобовязаний перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в Постанові КМУ від 29.06.1999 р. „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".
В пункті 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору (п.6.2 п.6 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Виконавчий напис нотаріуса обовязково має містити дані про строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника.
Ненадання нотаріусу документів, які є складовими кредитного договору, та відсутність жодних відомостей щодо умов кредитування (умови нарахування пені, штрафів, комісії) свідчать про порушення нотаріусом вимог п.2 Переліку документів щодо необхідності надання оригіналу кредитного договору, та підпункту 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку.
Як встановлено, до заяви про вчинення виконавчого напису для стягнення боргу приватному нотаріусу банком було додано копію Генеральної угоди, засвідченої виписки з особового рахунку боржника, копії вимоги про усунення порушень за Кредитним договором, розрахункового документу про оплату послуг поштового зв'язку, опису вкладень в цінний лист.
Інші документи, а саме: Памятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, які за узгодженням сторін складають Договір про надання банківських послуг, установчі документи ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", довіреність представника ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", паспорт представника ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", стягував нотаріусу не надав.
Вказане підтверджується наданою на запит суду від 22.05.2018року вих. №1/1784, копією нотаріальної справи, в якій містяться документи, на підставі яких вчинено виконавчий напис №9659 від 22.07.2017року.
Ненадання нотаріусу документів, які є складовими кредитного договору, та відсутність відомостей щодо умов кредитування (умови нарахування пені та комісії) свідчать про порушення нотаріусом вимог п. 2 Переліку документів щодо необхідності надання оригіналу кредитного договору, та підпункту 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку.
До того ж, в порушення вимог підпункту 6.2 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус взагалі не перевірив, чи передбачено умовами договору стягнення з боржника пені та штрафу.
Окрім того, в Генеральній угоді взагалі не міститься умов нарахування пені та штрафу.
Таким чином, всупереч вимогам ст. 88 Закону України ,,Про нотаріат", нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності між сторонами спору щодо сум кредитної заборгованості за Генеральною угодою №б/н від 01.03.2016року, не перевірив правильність її розрахунку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 352 грн. 40коп., а всього 1057 грн. 20 коп.
Зважаючи на це, відповідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 352 грн. 40коп., а всього 1057 грн. 20 коп.
Також позивачем в позові заявлені вимоги щодо стягнення понесених витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 2500 грн.
Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в силу норм чинного законодавства представник позивача на підтвердження вимоги про стягнення витрат пов'язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 2500 грн. не надав суду доказів на підтвердження надання правничої допомоги у даній справі.
А тому, встановивши, що у справі відсутні належні та допустимі, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження факту надання та тривалості надання правничої допомоги, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення даної вимоги.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до Акціонерне Товариство ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення складено 10 жовтня 2018 року.

Суддя: О.І.Демінська