ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1428/18
Провадження № 2/636/1122/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить знати накладений ухвалою Народного суду Чугуївського району Харківської області арешт з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що є спадкоємицею своєї тітки ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, якій належав житловий будинок АДРЕСА_1, який вона придбала 11.09.1980 у ОСОБА_3 Однак, ухвалою Народного суду Чугуївського району Харківської області від 30.05.1979 на вказаний будинок накладено арешт до розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Справа розглянута 10.07.1979, однак арешт з будинку не знято, у зв'язку з чим, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про спадщину після смерті власника будинку.

Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглядати справу за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін за доказами, наявними у справі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Народного суду Чугуївського району Харківської області від 30.05.1979 на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, накладено арешт до розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

10.07.1979 вищезазначену справу розглянуто, про свідчить рішення Народного суду Чугуївського району Харківської області (а.с. 8).

Згідно з договором купівлі-продажу від 11.09.1980 вищевказаний будинок придбано ОСОБА_2 у ОСОБА_3 та оформлено право власності на ОСОБА_2 у Чугуївському бюро технічної інвентаризації (а.с. 9-12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла і після її сперті залишилось спадкове майно у вигляді належного їй будинку, який вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 6, 15).

При зверненні ОСОБА_1 до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчинені зазначеної нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що на будинок АДРЕСА_1 накладено арешт (а.с. 13).

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 7 ст. 319 ЦК України визначено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи те, що арешт накладався судом на спірний будинок в той час, коли він належав попередньому власнику до розгляду цивільної справи, який закінчився 10.07.1979 постановленням рішення, а також те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, накладений відповідно до ухвали Народного суду Чугуївського району Харківської області від 30 травня 1979 року .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -