Дата документу 12.06.2018
Справа № 334/2631/18
Провадження № 2/334/2554/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заявиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування якої вказує, що відповідно до договорів позики від 23.03.2017 та 26.04.2017 ОСОБА_2 заборгував заявнику 4000 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 104320 грн. Заявник зазначає, що оскільки сума боргу ОСОБА_2 є значною і він не має рухомого майна, ОСОБА_2 має намір виїхати за межі країни і переховуватись від повернення боргу. Тому просить суд забезпечити позовну заяву забороною вчиняти певні дії, а саме тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх обов`язків по поверненню заявнику суми боргу. Відповідно до ч.4 ст.153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається у судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач, його представник просили задовольнити заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що зазначений вид забезпечення позову не дозволить відповідачу виїхати за кордон на заробітки до погашення боргу, що забезпечить ефективний захист порушених прав позивача.

Відповідач проти забезпечення позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що заява про заборону виїзду за межі України не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Зокрема, згідно п.5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Стаття 149 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пункт 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, на який посилається позивач у своїй заяві, передбачає, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відноситься до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), (Розділ VI ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Таким чином, обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується лише у випадку необхідності забезпечення виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням або рішенням інших органів, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Приймаючи до уваги встановлені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, враховуючи відсутність такого виду забезпечення позову згідно ст.150 ЦПК України, слід дійти висновку, що зазначений спосіб забезпечення позову до розгляду цивільної справи та ухвалення судового рішення не може бути застосований.

На підставі викладеного, заява про забезпечення позовної заявишляхом заборони виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: Турбіна Т. Ф.