Справа 688/3983/18
№ 2/688/1233/18
Рішення

Іменем України

(заочне)

26 грудня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Березюк Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

02 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.07.2018 року. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є членом сім'ї колишнього власника житла. Відповідач у вказаній квартирі не проживає, участі у оплаті комунальних послуг не приймає, жодних договірних відносин з приводу користування квартирою з позивачем не має. Наявність реєстрації останньої в належній йому квартирі перешкоджає оформити соціальні пільги та повноцінно користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном. А тому, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив ухвалити заочне рішення та позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність та відзиву не подала.

В звязку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено в суді та вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 02.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №764, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2018 року № 129382938, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3.

З інформації, що надійшла з Шепетівського МВ УДМС України в Хмельницькій області від 16.11.2018 року та відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 09.11.2018 року № 1286 на запит суду на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 31.10.2018 року вбачається, що крім позивача у вказаній квартирі значиться зареєстрованою ОСОБА_2.

Згідно акта про фактичне непроживання особи за місцем реєстрації № 811 від 31 жовтня 2018 року, складеного комісією у складі сусідів: ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_4, ОСОБА_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, жительки АДРЕСА_5, ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2002 року, особистих речей у даній квартирі немає.

Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які є сусідками позивача. Так, останні показали, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 є членом сім'ї колишнього власника житла ОСОБА_7, у ній зареєстрована, однак з 2002 року не проживає, житлом не користується, особисті речі останньої в помешканні відсутні.

Стаття 150 ЖК УРСР передбачає право громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Виникнення прав членів сім'ї власника квартири на користування нею та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на спірну квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Відповідач не надала суду належних та допустимих доказів того, що проживає у квартирі ОСОБА_1 як член його сім'ї, а її право на користування житлом було похідним від прав колишнього власника цієї квартири і з припиненням права власності матері ОСОБА_7, припинилося й право доньки ОСОБА_2 на користування житлом.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, порушує право позивача вільно розпоряджатися своїм майном.

Порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватися квартирою № 24 в будинку № 1 по вул. Чкалова в м. Шепетівка Хмельницької області.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житлом, а саме: квартирою № 24 в будинку № 1 по вул. Чкалова в м. Шепетівка Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НА 012034, виданий 08.09.1995 року Ізяславським РВ УМВС України у Хмельницькій області) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2018 року.

Суддя С.В. Козачук