Справа № 419/1286/18
Провадження № 2/419/315/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Логвиновій О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 цивільної адміністрації сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 цивільної адміністрації сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 жовтня 2017 року помер його рідний дід ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння (жилий одноповерховий будинок (А1Ж), прибудова (а), ганок (а1), загальною площею 57,60 кв. м. , житлова площа 26,80 кв.м.), літня кухня (Б), прибудова (б), гараж (В), літня кухня (З), прибудова (з), сарай (И), сарай (Г), сарай (Ж), навіс (Е), літній душ (Д), погріб (П), вбиральня (У), ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, огорожа №4, колодязь №5, розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Низовка, буд. 21. Заповіту за життя ОСОБА_4 складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини на користь свого онука ОСОБА_1

Батько ОСОБА_1, який є сином спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_6 помер 05.10.2014 року.

22.01.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, цього ж дня нотаріусом було заведено спадкову справу №10/2018.

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з метою одержання свідоцтва про право на спадщину, 10.05.2018 року йому було відмовлено у звязку з відсутністю документа, підтверджуючого право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Низовка, буд. 21, на імя ОСОБА_4, який помер 31.10.2017 року.

У звязку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 цивільної адміністрації сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 31.10.2017 року помер рідний дід ОСОБА_1 ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №510391 (а.с.8).

Факт того, що ОСОБА_4, який помер 31.10.2017 року, є рідним дідом ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ІІІ-ЕД №328986 (а.с.10) та копією свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_6 серії ІІ-УР №441245 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння (жилий одноповерховий будинок (А1Ж), прибудова (а), ганок (а1), загальною площею 57,60 кв.м., житлова площа 26,80 кв.м.), літня кухня (Б), прибудова (б), гараж (В), літня кухня (З), прибудова (з), сарай (И), сарай (Г), сарай (Ж), навіс (Е), літній душ (Д), погріб (П), вбиральня (У), ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, огорожа №4, колодязь №5, розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Низовка, буд. 21.

Згідно довідки № 1878, виданої 17.05.2018 року ОСОБА_2 цивільною адміністрацією сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве, згідно погосподарської книги № 8 особовий рахунок № 360 за 2011-2015 р.р. будинок № 21 по вул. Низовка (Артема) с. Трьохізбенка значився за ОСОБА_4, який помер 31.10.2017 року, на момент смерті разом з ним були зареєстровані та мешкали: дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.37).

Згідно акту від 16.05.2018 року, складеного вуличним представником ОСОБА_8 в присутності сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в ході обстеження встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлий 31.10.2017 року, все життя проживав за адресою: вул. Низовка (Артема), буд. 21, з дружиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і онуком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Будинок був побудований у 1966 році ОСОБА_4 (а.с. 35).

Заповіту за життя ОСОБА_4 складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

Батько ОСОБА_1, який є сином спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_6 помер 05.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №414966 (а.с.9).

22.01.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, цього ж дня нотаріусом було заведено спадкову справу №10/2018, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.17).

Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини на користь свого онука ОСОБА_1, що підтверджується копією заяви від 22.01.2018 року № 19 (а.с.16).

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з метою одержання свідоцтва про право на спадщину, 10.05.2018 року йому було відмовлено у звязку з відсутністю документа, підтверджуючого право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Низовка, буд. 21, на імя ОСОБА_4, який помер 31.10.2017 року (а.с.15).

Відповідно до ОСОБА_11 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

З копії технічного паспорту на вищевказаний будинок (а.с.12-14) вбачається, що роком побудови житлового будинку є 1967 рік, тобто при вирішенні спору слід керуватися Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року.

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 цивільної адміністрації сіл Трьохізбенка, Оріхове Донецьке, Кряківка, Лопаскине, Лобачеве про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4, померлому 31 жовтня 2017 року, а саме на домоволодіння (жилий одноповерховий будинок (А1Ж), прибудова (а), ганок (а1), загальною площею 57,60 кв.м., житлова площа 26,80 кв.м.), літня кухня (Б), прибудова (б), гараж (В), літня кухня (З), прибудова (з), сарай (И), сарай (Г), сарай (Ж), навіс (Е), літній душ (Д), погріб (П), вбиральня (У), ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, огорожа №4, колодязь №5, розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Трьохізбенка, вул. Низовка, буд. 21.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова