Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2498/18
Провадження № 2/191/737/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.10.2018
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кухар Д.О.
за участю секретаря Яніної О.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Первомайський старостинський округ № 1 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку ,-
25.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Первомайський старостинський округ № 1 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона, ОСОБА_1, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Синельниківський район, с. Первомайське, вул. Гагаріна, 41, на підставі договору дарування від 21.12.2006 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Житловий будинок зареєстрований в Синельниківському МБТІ на праві приватної власності за ОСОБА_1 10.01.2007 року за №105/57.
З 16.01.1980 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, 07.05.1951 р. н., від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_4. Крім того, вона має сина від першого шлюбу - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після придбання житлового будинку вона зареєструвала в ньому свого сина ОСОБА_2, але у 2012 році її син відбував службу в армії у Мурманській області Російської Федерації, потім одружився там та залишився разом із сім'єю на постійне проживання. Син мав намір приїхати для того, щоб виписатися з будинку, але у звязку з політичною ситуацією в нашій країні та військовими діями на сході, був вимушений повернутися до Мурманська, не перетнувши кордон.
З 2012 року відповідач не проживає у спірному будинку, що також підтверджується довідкою селищної ради №228 від 18.06.2018 року та актом обстеження від 18.06.2018 року. На сьогоднішній день ОСОБА_2 залишається зареєстрованим у її будинку, що порушує її законне право, як власника, вільно без перешкод володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Позивачу необхідно зняти сина з реєстраційного обліку для подальшого нарахування субсидії на комунальні послуги, де враховується кількість зареєстрованих осіб у будинку. Знятися з реєстраційного обліку добровільно відповідач не має можливості, оскільки він проживає в Росії та не може приїхати на Україну. На підставі викладеного вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.
Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд, усунути їй, ОСОБА_1, перешкоди у здійсненні права власності знявши з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Синельниківський район, с, Первомайське, буд.41.
До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Третя особа: представник Первомайського старостинського округу № 1 Іларіонівської селищної ради у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору дарування від 21.12.2006 року та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 10.01.2007 року за № 105/57 ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Синельниківський район, с. Первомайське, вул. Гагаріна, 41 ( а. с. 6,7)
В Довідці виданій в. о. старости Первомайського старостинського округу № 1 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Григорєвої ОСОБА_5 від 18.06.2018 року № 228 зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично за вказаною адресою не проживає.
Відповідно до акту обстеження від 18.06.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично не проживає з 2012 року.
Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, та виходячи з того, що позивач є власником зазначеного вище будинку, а реєстрація відповідача в ньому створює позивачу перешкоди у володінні ним, позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку підлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється безпосередньо на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, тому дана вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
На підставі викладеного, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, Глава 23, ст. 391 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280- 289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Усунути перешкоди в користуванні належної ОСОБА_1 будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район, с. Первомайське, вулиця Гагаріна, буд. 41, шляхом визнання ОСОБА_2, який народився 05 січня 1973 року, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровська область Синельниківський район, с. Первомайське, вулиця Гагаріна, буд. 41.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився 05 січня 1973 року на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, якщо не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_6