Справа № 538/1021/18
Провадження № 4-с/538/3/18

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Дробот О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Лохвицького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з скаргою на неправомірні дії державного виконавця Лохвицького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

В обгрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Лохвицького районного суду він зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання своєї доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконавчий лист № 2-195 виданий 06.04.2010 року. 13.06.2018 року, судовою повісткою, його було викликано до Лохвицького районного суду Полтавської області, де ОСОБА_1 дізнався, що державним виконавцем Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3, складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 25.04.2018 року № 23, відповідно до якого ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь колишньої дружини, на утримання доньки ОСОБА_2, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.03.2018 року становить в сумі 66454,50 грн., яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 183-1 КУпАП. Постановою Лохвицького районного суду від 13.06.2018 року у справі № 538/726/18, закрито провадження у справі, відносно ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП за відсутністю у діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Як пояснив ОСОБА_1, 22 червня 2018 року на його мобільний телефон зателефонував державний виконавець Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 з повідомленням про необхідність з"явитися за місцем проживання, де й було роз"яснено про вилучення належного ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_1, який знаходився в гаражі за адресою: м. Лохвиця, вул. Озерна, 36, для продажу в рахунок погашення заборгованості по аліментах.

Цього ж дня, ОСОБА_1отримав від державного виконавця документ, де необхідно було йому розписатися. Та як пояснює, ніхто з присутніх не розяснив йому прав та обовязків, ніхто не надав жодних документів на підтвердження правомірності дій відносно майна, а саме: автомобіля НОМЕР_1.

Декілька днів ОСОБА_1 чекав, що можливо його офіційно викличуть до Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області і вручать документи, які посвідчують правомірність дій, але жодних документів чи пояснень не надходило.

06.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області з проханням повідомити де перебуває його автомобіль, та надати документи, на підставі яких його було вилучено. Державний виконавець Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 надала ксерокопії документів, а саме: Постанову про опис та арешт майна від 24.04.2018 року та акт державного виконавця від 22.06.2018 року.

ОСОБА_1 не згідний з вказаною постановою, та пояснює, що вона складалась без його участі. В зазначеному документі він не підписувався, з ним не був ознайомлений, аж поки документ не було надано в приміщенні Лохвицького ДВС ГТУЮ у Полтавській області 06.07.2018 року. Про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 не знав.

Таким чином ОСОБА_1 вважає, що дії державного виконавця Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 є протиправними та таким, що порушують його права та законні інтереси як громадянина України, .а тому просить суд : визнати неправомірними дії державного виконавця Лохвицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 щодо винесення «постанови про опис та арешт майна», від 24.04.2018 року, якою накладено арешт на належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль НОМЕР_2., та про наявність якої він дізнався лише 06.07.2018 року; зобовязати державного виконавця Лохвицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 усунути вищезазначені порушення (поновити порушене право скаржника); визнати неправомірними дії державного виконавця Лохвицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 щодо неправомірно складеного акту державного виконавця від 22.06.2018 року; зобовязати державного виконавця Лохвицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 усунути вищезазначені порушення (поновити порушене право скаржника); зобовязати державного виконавця Лохвицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 поновити порушене право скаржника та повернути належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль НОМЕР_1.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав скаргу, пояснивши суду, що вказана постанова складалась без його участі, в зазначеному документі він не підписувався, ознайомився аж в приміщенні Лохвицького ДВС ГТУЮ у Полтавській області 06.07.2018 року і про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 не знав. Тому вважає, що дії державного виконавця Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 протиправні та такі, що порушують його права та законні інтереси.

Державний виконавець Лохвицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги заперечила, суду пояснила, що дійсно згідно розрахунку державного виконавця на момент досягнення дитиною повноліття, на утримання якої стягувалися аліменти, станом на 29.03.2018 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 становить 54452,84 грн. Державним виконавцем відділу ДВС про проведення опису майна (коштів) боржника 24.04.2018 року було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копію постанови надано сторонам виконавчого провадження особисто. За участю боржника ОСОБА_1 описаний та арештований автомобіль було передано на зберігання до Полтавської філії ДП "Сетам". Після закінчення строку на оскарження проведених дій державним виконавцем, 22.05.2018 року винесено постанову про призначення експерта, для оцінки майна. Звіт про оцінку майна був доведений до відому сторін виконавчого провадження 18.09.2018 року. Повідомлень про його оскарження сторонами виконавчого провадження не надходило. Крім того, ОСОБА_1 порушив строки для звернення зі скаргою до суду, які передбачені ст. 449 ЦПК України. Таким чином, державний виконавець просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Лохвицького районного суду ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання своєї доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконавчий лист № 2-195 виданий 06.04.2010 року. 13.06.2018 року, судовою повісткою, його було викликано до Лохвицького районного суду Полтавської області, де ОСОБА_1 дізнався, що державним виконавцем Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3, складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 25.04.2018 року № 23, відповідно до якого ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь колишньої дружини, на утримання доньки ОСОБА_2, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.03.2018 року становить в сумі 66454,50 грн., яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 183-1 КУпАП. Постановою Лохвицького районного суду від 13.06.2018 року у справі № 538/726/18, закрито провадження у справі, відносно ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП за відсутністю у діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Як пояснив ОСОБА_1, 22 червня 2018 року на його мобільний телефон зателефонував державний виконавець Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 з повідомленням про необхідність з"явитися за місцем проживання, де й було роз"яснено про вилучення належного ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_1, який знаходився в гаражі за адресою: м. Лохвиця, вул. Озерна, 36, для продажу в рахунок погашення заборгованості по аліментах.

Цього ж дня, ОСОБА_1отримав від державного виконавця документ, де необхідно було йому розписатися. Та як пояснює, ніхто з присутніх не розяснив йому прав та обовязків, ніхто не надав жодних документів на підтвердження правомірності дій відносно майна, а саме: автомобіля НОМЕР_1.

Декілька днів ОСОБА_1 чекав, що можливо його офіційно викличуть до Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області і вручать документи, які посвідчують правомірність дій, але жодних документів чи пояснень не надходило.

06.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області з проханням повідомити де перебуває його автомобіль, та надати документи, на підставі яких його було вилучено. Державний виконавець Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 надала ксерокопії документів, а саме: Постанову про опис та арешт майна від 24.04.2018 року та акт державного виконавця від 22.06.2018 року.

ОСОБА_1 не згідний з вказаною постановою, так пояснює, що вона складалась без його участі. В зазначеному документі він не підписувався, з ним не був ознайомлений, аж поки документ не було надано в приміщенні Лохвицького ДВС ГТУЮ у Полтавській області 06.07.2018 року. Про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 не знав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні у Лохвицькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 23393023 з примусового виконання виконавчого листа № 2-195, виданого 06.04.2010 року Лохвицьким районним судом, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника.

Виконавчий документ був прийнятий дежавним виконавцем до виконання, про що 11.06.2010 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана заявником постанова підписана державним виконавцем Ткаченко М.С., боржником ОСОБА_1, та понятими.

Постанова державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби від 24.04.2018 про опис та арешт майна боржника відповідає вимогам статті 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 447,449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладання провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім того, у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця від 24.04.2018 року - 13.07.2018 року, тобто в розумінні ст. 449 ЦПК України, з порушенням строку для звернення зі скаргою і питання про поновлення строку в судовому засіданні не ставив. Будь-яких доказів на підтвердження неправомірності дій державного виконавця суду заявником надано не було.

У межах розгляду вимог скарги суд не вбачає неправомірних дій державного виконавця, якою арешт та опис майна проводився відповідно положень ст. ст. 13, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Приймаючи до уваги зазначене, а також ту обставину, що виконання судового рішення є проявом того реального рівня захисту прав, свобод та інтересів особи, який може забезпечити держава, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця та ухваленої постанови відповідають вимогам закону, а тому, скарга ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця та скасування постанов є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Лохвицького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області ОСОБА_5