Справа № 654/3113/18
Провадження №2/654/1136/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Бакай В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

31.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вересні 2015 року вона вступила до навчального закладу «Херсонський базовий медичний коледж» та на теперішній час навчається на ІІІ курсі денного відділення за спеціальністю «Лікувальна справа» за бюджетною формою навчання без отримання стипендії. В звязку з навчанням позивач потребує матеріального забезпечення від батьків, які зобовязані утримувати її до двадцяти трьох років, як це передбачено ст.. 199 Сімейного кодексу України. Відповідач по справі є батьком позивача, який не бажає добровільно виконувати свого обовязку щодо утримання доньки на період її навчання. В звязку з цим, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання.

06.11.2018 року представником відповідача до суду було подано відзив, в якому останній просив відмовити в задоволені позовних вимог у звязку з їхньою необґрунтованістю, недоведеністю та безпідставністю. Зокрема зазначили, що між ОСОБА_2 та матірю позивачки була досягнута домовленість згідно якої остання в рахунок сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 отримала у подарунок частину житлового будинку, розташованого по вул. Ворошилова №2 в м. Гола Пристань Херсонської області, що підтверджується договором дарування від 11.06.2008р. Крім цього, ОСОБА_3 було отримано грошові кошти в сумі 100000 гривень на утримання доньки, внаслідок чого останньою була написана та нотаріально посвідчена заява про відсутність претензій до ОСОБА_2

Також зазначили, що обовязковою умовою для стягнення аліментів є можливість батька надавати таку допомогу. Проте, ОСОБА_2 за станом здоровя, сімейним станом та відносно невеликим розміром доходу позбавлений можливості утримувати доньку на період її навчання.

В судове засідання позивач надала відповідь на відзив, зазначивши в ньому, що викладена в відзиві позиція відповідача спрямована на намір ухилитися останнього від свого обовязку по її утриманню. Вважає, що доходи та статки її батька, а також членів його сімї є досить високими, ОСОБА_2 є забезпеченою людиною, а тому в повній мірі має змогу матеріально допомагати своїй доньці на період навчання, оскільки матері позивача самостійно важко утримувати ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали на підставах зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив та наполягали на їхньому повному задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він являється пенсіонером та отримує пенсійне забезпечення у сумі 6300 грн. та ще 700 грн. у вигляді доплати за часткову втрату профпрацездатності. Вказані надходження становлять його сумарний щомісячний дохід. Зазначив, що згідний на стягнення з нього аліментів на користь доньки у мінімальному розмірі, визначеному соціальними державними гарантіями для утримання дітей, які передбачені нормами чинного законодавства.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи зазначені у відзиві та просив суд врахувати їх при вирішенні справи.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників та свідка, дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 019919.

Згідно довідки №390, виданої директором навчального закладу від 20.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є студентом Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради (І-ІІ рівня акредитації) ІІІ курсу денного відділення з 01.09.2015 року. Навчається за спеціальністю «Лікувальна справа» за бюджетною формою навчання, стипендію не отримує.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала свідчення згідно яких вказала, що являється матірю позивачки та сама утримує її, оскільки донька навчається на денній формі навчання та не має змоги працевлаштуватися. Щомісячні витрати на оплату квартири доньки, її харчування, проїзд, придбання речей та навчального приладдя складають близько 5000 гривень. Відповідач матеріально своїй дитині не допомагає, хоча має можливість та зобовязаний це робити.

Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд, виходячи з положень ст. 182 СК України, враховує стан здоровя сторін за яким наявність будь-яких захворювань у позивача матеріали справи не містять. В свою чергу відповідач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням №, має ряд захворювань, перелік яких зазначений в свідоцтві про хворобу №266 р/нс, копія якого долучена до матеріалів справи, а також, згідно довідки серії 10 ААА №004661, має 25% часткової втрати професійної працездатності.

Досліджуючи матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають значення для визначення розміру аліментів, судом було встановлено, що розмір щомісячного доходу ОСОБА_2 складає близько 7000 грн., про що було зазначено відповідачем особисто в судовому засіданні. Відповідно до довідки про склад сімї №7240 від 18.09.2018р., виданої Скадовською міською радою, на утриманні ОСОБА_2 перебуває малолітня донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також згідно відомостей зазначених в декларації відповідача встановлено, що в його власності перебуває житловий будинок, дві земельні ділянки, а також легковий автомобіль.

Варто також зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач є повнолітньою особою, а тому згідно положень ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» мінімальний розмір аліментів (50% прожиткового мінімуму, встановленого для повнолітніх осіб) починаючи з 01 грудня 2018 року становить 960,50 грн. (1921 грн. / 2).

Таким чином, врахувавши обставини визначені ст.. 182 СК України, в тому числі щодо мінімального розміру аліментів, а також беручи до уваги часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання його доньки ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вимоги вищевказаних процесуальних норм позивачем належним чином не виконані, оскільки суду не було подано доказів, які б обґрунтовували заявлену до стягнення суму аліментів у розмірі 2000 гривень. Суд також критично відноситься до показів свідка щодо розміру щомісячних витрат на утримання доньки в сумі 5000 грн., оскільки без підтвердження їх письмовими доказами вказані свідчення слід розцінювати як необґрунтовані.

Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідача на укладений між батьками позивача договір дарування та надання грошових коштів в сумі 100000 гривень на утримання ОСОБА_1

Даючи оцінку цим доводам, суд виходить з того, що аналіз змісту укладеного договору не дає підстав стверджувати, що дарування частини будинку відповідачем було здійснено в рахунок сплати аліментів на дитину, оскільки в умовах цього правочину таке посилання відсутнє. Крім цього, відповідно до ст.. 190 СК України для звільнення від обовязку по утриманню дитини, батьки повинні були б з дозволу органу опіки та піклування укласти договір про припинення права на аліменти у звязку з передачею права власності на нерухоме майно.

Нотаріально посвідчена заява, яка свідчить про надання ОСОБА_2 матері позивачки грошових коштів в сумі 100000 гривень, не відноситься до прав та обовязків ОСОБА_1 та не позбавляє останню реалізації свого права на отримання матеріальної допомоги від батька на період навчання.

Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13 81, 89, 141, 223, 263, 265, 280-282, 284, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на її утримання у розмірі 1000 (одна тисяча гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду 31.08.2018 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Херсонського апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено 26.12.2018р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко