Справа № 507/1795/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Дорош В. В.

при секретарі Гула О. Р.,

за участю заявника (адвоката) ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві заяву адвоката ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фермерського господарства «ЧАП» про визнання договору емфітевзису не дійсним та скасування його державної реєстрації, третя особа Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 04 липня 2018 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фермерського господарства «ЧАП» про визнання договору емфітевзису не дійсним та скасування його державної реєстрації, третя особа Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою від 31 серпня 2018 року із відповідними додатками про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що Фермерське господарство «ЧАП» 13.08.2018 отримало заочне рішення у справі №507/1795/16-ц від 07.07.2018 яким задоволено позовні вимоги позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання договорів емфітевзису та оренди недійсними та скасування їх державної реєстрації, за участю третьої особи Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень».

Судом вирішено: «Визнати недійсним договір емфітевзису земельної ділянки площею 9,81 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер - :01:001:0069, укладений між ОСОБА_6, яка померла 20.02.2014 в с. Арчепитівка Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, код ЄДРПОУЗ60423 80), зареєстрований строком на 99 (девяносто девять) років 29.08.2016 за №16130318 Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»(65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Скасувати запис про державну реєстрацію договору емфітевзісу земельної ділянки площею 9,81 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0069, укладеного між ОСОБА_7 Сергієвною, яка померла 20 лютого 2014 року в с. Арчепитівка Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, код ЄДРПОУЗ6042380), зареєстрованого строком на 99 (девяносто девять) років 29 серпня 2016 року за №16130318 Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»»(65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Стягнути з Фермерського господарства «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, ) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії КЕ №495643, виданий 24 червня 1997 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 826 гривень 80 копійок, сплачений ним при зверненні до суду з вказаним позовом.

Визнати недійсним договір емфітевзісу земельної ділянки площею 9,81 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0069, укладений між ОСОБА_8, який помер 07 червня 2014 року в с. Арчепитівка Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, код ЄДРПОУЗ60423 80), зареєстрований строком на 99 (девяносто девять) років 23 серпня 2016 року за №16087280 Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»(65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Скасувати запис про державну реєстрацію договору емфітевзісу земельної ділянки площею 9,81 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0069, укладеного між ОСОБА_8, який помер 07 червня 2014 року в с. Арчепитівка Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, ), зареєстрованого строком на 99 (девяносто девять) років 23 серпня 2016 року за №16087280 Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»(65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Стягнути з Фермерського господарства «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 К)жне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, код ЄДРПОУЗ60423 80) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії КЕ №495643, виданий 24 червня 1997 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 826 гривень 80 копійок, сплачений ним при зверненні до суду з вказаним позовом.

Визнати недійсним договір емфітевзісу земельної ділянки площею 4,9071 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0162, укладений між ОСОБА_9, який помер 12 жовтня 2009 року в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, код ЄДРПОУЗ60423 80), зареєстрований строком на 99 (девяносто девять) років 29 серпня 2016 року за №16124213 Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»(65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Скасувати запис про державну реєстрацію договору емфітевзісу земельної ділянки площею 4,9071 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0162, укладеного між ОСОБА_9, який помер 12 жовтня 2009 року в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, ), зареєстрованого строком на 99 (девяносто девять) років 29 серпня 2016 року за №16124213 Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» (65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Стягнути з Фермерського господарства «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, код ЄДРПОУЗ6042380) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт громадянина України серії КЕ №321395, виданий 03 жовтня 1996 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 826 гривень 80 копійок, сплачений нею при зверненні до суду з вказаним позовом.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,9071 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0106, укладений між ОСОБА_10, який помер 20 серпня 2012 року в с. Арчепитівка Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, ), зареєстрований строком на 35 (тридцять пять) років 18 серпня 2016 року Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»(65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Скасувати запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 4,9071 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0106, укладеного між ОСОБА_10, який помер 20 серпня 2012 року в с. Арчепитівка Любашівського району Одеської області, та Фермерським господарством «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, ), зареєстрованого строком на 35 (тридцять пять) років 18 серпня 2016 року Одеською філією Держаного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»(65039, м. Одеса, Приморський район, просп. Гагаріна, 12-А, код ЄДРПОУ - 39077877).

Стягнути з Фермерського господарства «ЧАП» (66531, Одеська область, Любашівський район, с. Арчепитівка, МФО 328704 Южне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Одеса, код ЄДРПОУ360423 80) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8 1, Любашівського району Одеської області, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт громадянина України серії КЕ №322856, виданий 06 травня 1997 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, судовий збір в розмірі 826 гривень 80 копійок, сплачений нею при зверненні до суду з вказаним позовом».

Заочне рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 04.07.2018 підлягає перегляду для реалізації права на справедливий суд, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд та законний захист прав.

06.06.2017 суддею Ананьївського районного суду Одеської області Дорош В.В. прийнято до свого провадження справу №507/1795/16-ц, яка ухвалена в порушення норм ЦПК, які діяли на той час, про що відповідачем неодноразово наголошувалося.

Так, представниками ФГ «ЧАП» у заявах до суду зазначалося, що 14.12.2016 адвокатом ОСОБА_11, за відсутності довіреностей від ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було здано до канцелярії Любашівського районного суду 4 «позови» зазначених осіб разом із «заявами про забезпечення доказів». Всі «позови» підготовлені адвокатом ОСОБА_11, є ідентичними за обґрунтуванням, але відрізняються предметом спору і своїми вимогами.

Підписи на «позовах» та «заявах про забезпечення доказів» не відповідають тим, що містяться на світлокопіях паспортів «позивачів», а тому у ФГ «ЧАП» були і є сумніви щодо авторства підписів на позовах, які імовірно виконані іншою особою, чи особами.

14.12.2016 суддя Любашівського районного суду Одеської області Дармакука Тетяна Петрівна постановила ухвалу про відкриття провадження у справі № 507/1793/16-ц за позовом ОСОБА_5 і призначила судове засідання на 10-00 04.01.2017.

Іншою ухвалою від 14.12.2016 суддя Дармакука Т.П. на підставі ст.ст. 133, 135 ЦПК України призначила судове засідання по розгляду заяви ОСОБА_5 «про забезпечення доказів у цивільній справі за її позовом» на 10:30 19.12.2016, але цю ухвалу із супровідним листом направила на адресу ФГ «ЧАП» із запізненням, таким чином, що відповідач не був завчасно сповіщений про день і час судового засідання і не міг скористатись своїми правами відповідача, в тому числі передбаченими ч.1 ст.27 ЦПК України бути присутнім в судовому засіданні, висловлювати усно і письмово свої заперечення, тощо.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання Копищик М.С. від 19.12.2016, судове засідання відкладене-на 04.01.2017, тобто, не відбулось. Разом з тим, в справі знаходимо ухвалу судді Дармакуки Т.П., за якою «19 грудня 2016 року Любашівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Дармакуки Т.П., при секретарі Копищик М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любашівка заяву ОСОБА_5» з підстав ч.ч. 1, 2 ст.133, ч. 1 ст.137 ЦПК України, а також з посиланням на статті 133, 135, 137 ЦПК України в цілому ухвалив «заяву ОСОБА_5 про забезпечення доказів - задовольнити».

Розгляд заяви з 04.01.2017 було перенесено судом на 03.02.2017.

У звязку з допущеними процесуальними порушеннями, незаконним прийняттям до розгляду «позову» та «заяви про заходи забезпечення позову», порушенням прав ФГ «ЧАП» при розгляді останньої, відступом від засад рівності сторін, диспозитивності судочинства, законності, з інших підстав ФГ «ЧАП» було подано заяву про відвід судді Дармакукі Т.П. в судовому засіданні 03.02.2017, яку було задоволено.

Не зважаючи на порушення, допущені суддею Дармакукою Т.П. при прийомі «позову» ОСОБА_5, інший суддя Любашівського районного суду Одеської- області Гнатюк В.О. 07.02.2017 постановив ухвалу про прийняття до провадження справи №507/1793/16-ц і призначив її до розгляду на 22.02.2017 о 10:00.

При цьому суддею Гнатюком В.О., як суддею Дармакукою Т.П., було ігноровано обовязок, передбачений ч.1 ст.121 ЦПК України, залишити «позовну заяву» ОСОБА_5, яку подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, - без руху.

З підстав, наведених у заяві від 21.02.2017, та у звязку з ігноруванням змісту попередньої заяви про відвід від 03.02.2017, - ФГ «ЧАП» висловило свою недовіру судді Гнатюку Валерію Олексійовичу. Цю заяву про відвід суддею Гнатюком В.О. було задоволено ухвалою від 22.02.2017.

Після третього автоматичного розподілу справу було передано ОСОБА_12 і за ухвалою від 28.02.2017 прийнято до судового розгляду без дотримання судом обовязку, покладеного частиною 1 статті 121 ЦПК України, щодо залишення «позовної заяви» ОСОБА_13, яку подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, - без руху та огляду на фактичні порушення при прийомі до розгляду неналежно поданого «позову», викладених в заявах про відвід від 3-го і 21-го лютого 2017 року.

Поза участь голови ФГ «ЧАП», який перебував на лікарняному, за наявності про це інформації, наданої телефоном, суддею Споришевою Н.І., без огляду на зазначену обставину, було проведене судове засідання у справі №507/1793/16-ц і на підставі ст.126 ЦПК України обєднано в одне провадження цивільні справи №507/17.93/16-ц, №507/1794/16-ц, №507/1795/16-ц, №507/1796/16-ц під №507/1795/16-ц.

15.12.2016 суддею Споришевою Н.І. було постановлено ухвалу, якою відкрите провадження за «позовом» ОСОБА_4.

Не зважаючи на те, що ця «позовна заява» аналогічно «позову» ОСОБА_5 не відповідала вимогам статей 119-120 ЦПК України, всупереч вмісту «позову» додатків до нього, було зазначено, що «перевіривши виконання вимог ст.ст. 109-121 ЦПК України, встановлено, що «позивачем надано всі необхідні документи для проведення судового засідання, підстав для відмови у відкритті провадження у справі немає», хоча це не відповідало дійсності.

Суд під головуванням судді Споришевої Н.І. уникнув від виконання обовязку, передбаченого частиною 1 статті 121 ЦПК України, щодо залишення «позовної заяви» ОСОБА_4, яку подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, - без руху, з огляду на фактичні порушення при прийомі до розгляду неналежного поданого «позову».

Більш того, ухвалою від 15.12.2016 без дотримання порядку і форми подання, без сплати судового збору, була прийнята і призначена до розгляду о 10:00 20.12.2016 «заява про забезпечення доказів», яка була розглянута попри відсутність відомостей у суду щодо сповіщення ФГ «ЧАП» про судове засідання, тобто, з порушенням прав відповідача.

Згідно з довідкою у справі №507/1794/16-ц від 20.12.2016 секретаря судового засідання Войковської І.П., звукозапис у справі в цей день у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не проводився з причини неявки учасників процесу, а «судове засідання відкладено на 04.01.2017», тобто не проводилось. Але у справі знаходиться ухвала суду, постановлена 20.12.2016 про задоволення заяви ОСОБА_4 про забезпечення доказів.

Ця ухвала за змістом, розташуванням знаків та-предметом позову (окрім прізвища, імені і по-батькові судді, секретаря і «позивача») повністю співпадає з ухвалою постановленою таким самим чином - поза судовим засіданням, від імені судді Дармакуки Т.П.

При цьому «автор» ухвали не зважив на те, що в справі ОСОБА_4 предметом позову є не визнання договору недійсним (як у справі ОСОБА_5В.), а визнання недійсним договору емфітевзису.

Є очевидним також, що «автор» згаданих ухвал від 19 і 20-го грудня 2016 року не відрізняє поняття «забезпечення» (ч.ч. 1, 2 ст.134 ЦПК України) і «витребування» (ч.ч: 1„ 2 ст.137 ЦПК України) доказів. Крім того, про забезпечення доказів подається заява, а про витребування доказів - клопотання. З огляду на форму, «позивачками» в обох випадках подано без дотримання вимог ч.1 ст.134 ЦПК України «заяви про забезпечення доказів», а судом, з посиланням на ст.137 ЦПК України постановлено ухвали про витребування доказів, хоча у звязку з недотриманням форми «заяви про забезпечення доказів» та несплатою судового збору, ці «заяви» відповідно до ч.2 ст.134, ч.1 ст.121 ЦПК України мали бути залишені без розгляду.

Зокрема, в «позові» ОСОБА_4 заявлено дві вимоги:

1. Про визнання недійсним договору емфітевзису;

2. Про скасування запису про реєстрацію договору емфітевзису.

При цьому судовий збір сплачено лише за однією вимогою, і то не в повному

обсязі.

За вимогою про скасування запису про реєстрацію договору емфітевзису фактично «позов» предявлено до Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень». В той же час, не підприємство, а його Філію зазначено у якості третьої особи, ще й без визначення сторони, на якій ця третя особа бере участь в процесі (позивача чи відповідача).

ФГ «ЧАП» не надано з «позовом» доказу сплати судового збору (який чомусь сплачено було в розмірі всього 826,80 грн. по всім чотирьом справам), повноважень «представника за угодою - адвоката ОСОБА_11».

«Позивач», захищаючи право власності на земельну ділянку, мав зазначити її нормативну грошову оцінку на дату позову з урахуванням коефіцієнтів індексації з моменту визначення нормативної грошової оцінки. Але такі зазначення в позові відсутні.

Відповідно до розяснень, наведених в п.31 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - «у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги.

У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК України за загальною сумою всіх вимог. У справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору».

Оскільки в «позові» ставиться питання не тільки визнання договору емфітевзису недійсним, а ще й питання про скасування державної реєстрації, то судовий збір мав бути сплачений за майновою і немайновою вимогами. .Крім того, «позивачем» не було зазначено обставин, що давали б підстави для поновлення строку позовної давності, який слід застосовувати до вимог про визнання недійсними договорів, укладених більше як три роки до подання позову.

На підставах викладеного, ФГ «ЧАП» неодноразово просило у суду залишити «позов» без розгляду.

Але це клопотання, попри обовязок суду розглянути його у нарадчій кімнаті, залишилось без розгляду і реагування.

З підстав, наведених у заяві від 25.04.2017, та у звязку з ігноруванням змісту попередніх заяв про відвід, - ФГ «ЧАП» висловило свою недовіру судді Споришевій Надії Іванівні. Цю заяву про відвід суддею Споришевою Н.І. було задоволено ухвалою від 25.04.2017.

Ухвалою судді Любашівського районного суду від 27.04.2017 цивільну справу №507/1795/16-ц передано до Ананьївського районного суду Одеської області.

Суддею Ананьївського районного суду з аналогічними порушеннями вимог ЦПК України, які були допущені суддями Любашівського районного суду, ухвалою від 06.06.2017 прийнято до судового розгляду без дотримання судом обовязку, покладеного частиною 1 статті 121 ЦПК України, щодо залишення «позовних заяв», які подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, - без руху та огляду на фактичні порушення при прийомі до розгляду неналежно поданого «позову», викладених в заявах про відвід.

Порушення при поданні заяви про згоду на заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: ... 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Адвокат ОСОБА_11 04.07.2018 подав до Ананьївського районного суду заяву адресовану «Балтському районному суду Одеської області» в якій просив «провести заочний розгляд справи за позовами ОСОБА_5, ОСОБА_14 та ОСОБА_3 до ФГ «ЧАП» на підставі наявних матеріалів що є в справі».

ОСОБА_11 не міг підписувати вказану заяву, оскільки його повноваження не були підтверджені належним чином:

1.ордер серії ОД №109990 (в інтересах ОСОБА_3Д.) не має дати його складання; не містить номеру посвідчення адвоката, дату його видачі та органу який його видав; містить фактичне посилання на дату укладання Угоди про надання правової допомоги від 13.12.2012, яка не передбачена Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», «Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів» і суперечить як Закону, так і Положенню;

2. ордер серії ОД №109991 (в інтересах ОСОБА_3Д.) не містить номеру посвідчення адвоката, дату його видачі та органу який його видав, адреси робочого місця адвоката; містить фактичне посилання на дату укладання Угоди про надання правової допомоги від 13.12.2012, яка не передбачена Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», «Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів» і суперечить як Закону, так і Положенню;

3. ордер серії ОД До 109989 (в інтересах ОСОБА_4В.) не має дати його складання; не містить назву органу який видав свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю, номеру посвідчення адвоката, дату його , видачі та органу який його видав; містить фактичне посилання на дату укладання Угоди про надання правової допомоги від 13.12.2012, яка не передбачена Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», «Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів» і суперечить як Закону, так і Положенню;

4. ордер серії ОД №109988 (в інтересах ОСОБА_5В.) не містить назву органу який видав свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю, номеру посвідчення адвоката, дату його видачі та органу який його видав, адреси робочого місця адвоката; містить фактичне посилання на дату укладання Угоди про надання правової допомоги від 13.12.2012, яка не передбачена Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», «Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів» і суперечить як Закону, так і Положенню;

5. в ордерах виписаних з метою надання правової допомоги ОСОБА_3 (серія ОД №109991, серія ОД №109990), ОСОБА_4 (серія ОД №109989), ОСОБА_5 (серія ОД №109988) у графі «назва органу у якому надається правова допомога» зазначено «Любашівський районний суд Одеської області». Тобто, адвокат ОСОБА_11 за вказаними ордерами не мав повноважень на представництво інтересів у Ананьївському районному суді Одеської області, а інших ордерів у справі не має.

Під час написання адвокатом ОСОБА_11 заяви про заочний розгляд справи в матеріалах справи були відсутні Договори про надання правової допомоги позивачам, натомість є Угоди про надання правової допомоги.

Відповідно до редакції ЦПК України, яка набула чинності з 15.12.2017, в ч.1 ст.42 ЦПК України зазначено, що «у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи». Але адвокат ОСОБА_11 став учасником справи без законних підстав. Тому він не міг користуватись правами учасника справи, передбаченими нормами ЦПК України в редакції від 15.12.2017.

За ч.1 ст.48 нової редакції ЦПК України «сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач». Адвокат ОСОБА_11 стороною в цивільному процесі не є, а позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з заявою про заочний розгляд справи *не зверталися.

Адвокат ОСОБА_11, який підписав заяву про заочний розгляд справи, не міг ініціювати заочний розгляд справи, оскільки не оформив належним чином повноваження у вигляді ордерів і договорів про надання правової допомоги, а надані ним документи у справі оформлені з уже зазначеними порушеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів».

За статтею 60 ЦПК України адвокат може бути представником у суді (ч.1). але обовязковою умовою такого представництва відповідно до статті 62 ЦПК України в новій редакції є документи, що підтверджують його повноваження як представника.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2, ч.4 ст.62 ЦГІК України в редакції від 15.12.2017, повноваження представників сторін та інших учасників справи - фізичних осіб мають бути підтверджені довіреністю (п.1), яка «повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою» (ч.2); «повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та прийнятому на його підставі «Положенню про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів».

Отже невідповідність ордерів адвоката як Закону, так і Положенню, на що вказувалось вище, позбавляє адвоката мати повноваження позивача, передбачені п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що заява адвоката ОСОБА_11 про заочний розгляд справи не відповідає вимогам статті 183 ЦПК України. Так, вказаною статтею встановлені чіткі вимоги до письмової заяви, яка повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається (в заяві адвоката ОСОБА_11 зазначено - «Балтський районний суд Одеської області»; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. . .

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України, - «Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду».

Таким чином, заява про заочний розгляд справи подана адвокатом ОСОБА_11 не містить імя та по батькові особи, яка подає заяву, місце проживання чи перебування; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Суд не звернув уваги на недодержання вимог до оформлення заяви та в порушення 4.4 ст.183 ЦПК України прийняв її до провадження.

Порушення процесуального законодавства при ухваленні та оприлюднені судового рішення.

Ананьївським районним судом під час ухвалення заочного рішення від 04.07.2018, на нашу думку, порушено порядок визначений статтею 259 ЦПК України в редакції від 15.12.2017, якою встановлено, що «суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду» (ч.1); «рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу»; «у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів...» (абз.1 ч.6); «судове рішення, що містить вступну та резолютивну частину, має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи» (абз.3 ч.6), «усі судові рішення викладаються письмово у паперовій формі з використанням Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судці».

Відповідно до статті 268 ЦПК України «рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно ...»; «суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду» (ч.1); «головуючий у судовому засіданні розяснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження» (ч.3); «датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене)...»(ч.5).

Виконуючи приписи частини 6 ст. 268 ЦПК України, судова колегія в звязку з проголошенням у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини мала повідомити, коли буде складено повне рішення, але* не зробила цього.

Законодавець в ч.6 ст.259 ЦПК України надав суду право ухвалення скороченої судового рішення з викладенням вступної і резолютивної частин лише «у виняткових випадках», разом з тим, в скороченому заочному рішенні такі обставини, які можна було б вважати «винятковими», не зазначено.

За статтею 272 ЦПК України в редакції від 15.12.2017, - «у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання ... рекомендованим листом з повідомленням про вручення».

Відповідно до листа суду, 01.08.2018 нібито було відправлено заочне рішення від 04.07.2018 на адресу ФГ «ЧАП». Але відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу заочне рішення було направлено лише 09.08.2018, тобто через 27 днів після виготовлення повного тексту заочного рішення.

Днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомлені відмітки про вручення судового рішення (п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України). Це поштове відправлення вручене ФГ «ЧАП» 13.08.2018.

Слід також звернути увагу на те, що в ч.2 ст.247 ЦПК України законодавець зазначив, що «фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється», маючи на увазі лише технічні засоби фіксування і не виключаючи ведення протоколу.

Оскільки сам суд обрав порядок розгляду справи шляхом відкритого судового засідання, то слід зауважити, що відповідно до ч.1 ст.248 ЦПК України «у судовому засіданні секретар забезпечує ведення протоколу судового засідання»

За статтею 248 ЦПК України , - «у протоколі судового засідання зазначаються такі відомості: 1) рік, місяць, число і місце судового засідання; 2) найменування суду, який розглядає справу, прізвища та ініціали судді, секретаря судового засідання; 3) справа, що розглядається, імена (найменування) сторін та інших учасників справи; 4) порядковий номер вчинення процесуальної дії; 5) назва процесуальної дії; 6) час вчинення процесуальної дії; 7) ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати; 8) інші відомості, визначені цим Кодексом. Протокол судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно, але не пізніше наступного дня після судового засідання і приєднується до справи».

Але в матеріалах справи протокол судового засідання від 04.07.2018 відсутній, що свідчить про те, що судове засідання у справі по суті взагалі не проводилось, хоча в заочному рішенні зазначено, що у відкритому розгляді справи брала секретар Гула О.Р.

Неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування, визнаючи недійсними договори емфітевзису та оренди землі, суд зазначив, що на момент державної реєстрації договорів власники померли, а тому не мали цивільної правоздатності і відповідно дієздатності, у звязку з чим державна реєстраціє є неправомірною. Дана думка є хибною з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Разом з тим відповідно до ст. 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми саме на момент його укладення.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у .редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору і ніяким чином не впливає на факт його укладення.

Здійснення реєстрації договору оренди після смерті орендодавця, волевиявлення на укладення якого він виявляв у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, не є підставою для визнання договору недійсним у порядку, визначеному ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ІІК України.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 № 6-127цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України.

Ананьївським районним судом в обґрунтування недійсності правочинів безпідставно зроблено посилання на постанову Верховного Суду України у справі №6-162ц13 від 19.02.2014, так як дана постанова лише підтверджує правомірність та законність реєстрації спірних договорів і розділяє поняття укладення правочину та його державної реєстрації.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, представники відповідача по справі ОСОБА_15 та адвокат ОСОБА_1 викликалася до суду, на судове засідання, що відбувалось 04.07.2018, проте розписки про вручення судової повістки на їх імя доставлено до суду не було. Більш того, відповідно до розписок повістки їм були вручені лише 06.07.2018, а представник відповідача ОСОБА_2 взагалі не був повідомлений про розгляд справи.

Згідно з п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (надалі по тексту - Правила) зазначено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування Про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності, адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до практики європейського суду, а саме рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально- процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, в абз. 2 п. 6,4. зазначено, що Конституційний Суд України виходить з того, що учасники процесу повинні бути проінформовані про час і місце проведення судового засідання, тому що це є гарантією права особи на судовий захист.

При цьому, представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як представники ПП «Тепличне», 04.07.2018 приймали участь у справі №815/215/18 в Одеському апеляційному адміністративному суді під головуванням судді Яковлева О.В., про що було повідомлено Ананьївський районний суд (Т.2 а.с.220).

Отже, відповідач не був присутнім в судових засіданнях, що позбавило його права надати відзив на позовну заяву, докази на які він посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, що позбавило суд дослідити усі докази по справі.

При таких обставинах є всі підстави для скасування заочного рішення суду.

Відповідно дост.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до п. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1)ціну позову; 2)значення справи для сторін; 3)обраний позивачем спосіб захисту; 4)категорію та складність справи; 5)обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 6)кількість сторін та інших учасників справи; 7)чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8)думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням вимог вищевказаної статті ЦПК України, вказана справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, та є необхідним призначення її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Хоча, повний текст заочного рішення Ананьївського районного суду від 04.07.2018 було виготовлено 13.07.2018, ФГ «ЧАП» його отримало 13.08.2018, а тому строк для звернення з даною заявою спливає 03.09.2018.

Заявник в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, а також просив задовольнити заявлені вимоги.

Представник не заперечив проти задоволення заяви та скасування вище вказаного заочного рішення.

Згідно зі ст.287 ЦПК України:

1. Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

2. Головуючий відкриває судове засідання і зясовує, хто з учасників справи зявився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і зясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.

3. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

4. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На думку заявника, надані ним докази при їх належній оцінці з іншими доказами, які є у справі, вказують на те, що при повторному розгляді справи рішення може бути іншим, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку з дослідженням та оцінкою істотних обставин, на які є посилання у заяві.

Враховуючи встановлене суд вважає, що при таких обставинах заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фермерського господарства «ЧАП» про визнання договору емфітевзису не дійсним та скасування його державної реєстрації, третя особа Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» задовольнити.

Скасувати заочне рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 04 липня 2018 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фермерського господарства «ЧАП» про визнання договору емфітевзису не дійсним та скасування його державної реєстрації, третя особа Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень».

Призначити справу до розгляду в загальному порядку на 04 грудня 2018 року на 10 годину 30 хвилин в залі Ананьївського районного суду Одеської області, про що повідомити сторін та зацікавлених осіб.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: В. В. Дорош