РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15132/18

пр. № 2/759/6694/18

13 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Грень О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Організації співвласників багатоквартирного будинку «Ушакова 18», третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з указаним позовом до ОСОБА_3, ОСББ «Ушакова 18», в якому просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2, виділивши йому в користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м., а відповідачу - житлову кімнату площею 12,4 кв.м., та залишивши у загальному користуванні кухню 8,3 кв., вбиральню 1,3 кв.м., ванну кімнату 3,0 кв.м., коридор 8,3 кв.м. та балкон. Крім того, ОСОБА_1 просив зобов'язати ОСББ «Ушакова 18» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що йому та відповідачу, яка являється його матір'ю, на праві спільної часткової власності в рівних частках належить право власності на вищезазначену двохкімнатну квартиру. Оскільки виділити в натурі ізольовані приміщення (кімнати 17,3 кв.м. та 12,4 кв.м. відповідно) неможливо, а у сторін виникають спору щодо оплати комунальних послуг, позивач звернувся з позовом про встановлення порядку користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та просив суд встановити порядок користування квартирою, який зазначений у позовній заяві та зобов'язати відповідним чином розділити особові рахунки. Одночасно пояснив, що він разом із дружиною й дитиною фактично займає кімнату площею 17,3 кв.м., а відповідач - кімнату площею 12,4 кв.м. Такий порядок користування цією квартирою добровільно склався між сторонами. Спір пов'язаний із оплатою комунальних послуг.

Представник позивача ОСОБА_2 позов також підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала і не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача-2 ОСББ «Ушакова 18» до суду не з'явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження з копією позовних матеріалів, а повторно - шляхом направлення судової повістки. Відзиву до суду не подавав, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань також не направляв, у зв'язку з чим суд вважає можливим здійснити судовий розгляд без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання також не прибув. На адресу суду направив клопотання про слухання справи без його присутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись із матеріалами справи і дослідивши надані докази, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка згідно свідоцтва про народження від 21.07.1977 р. серії І-ТП № 346093 є його матірю, на праві спільної часткової власності в рівних частинах, по ? частці кожному, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.07.1999 р., виданим Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва.

Також встановлено, що спірна квартира складається із двох ізольованих житлових кімнат. Згідно з технічним паспортом, квартира є двокімнатною, житлова площа - 29,7 кв.м., у т.ч. 1-а кімната - 12,4 кв.м., 2-а кімната - 17,3 кв.м., кухня - 8,3 кв.м., ванна кімната - 3 кв.м., вбиральня - 1,3 кв.м., коридор - 8,3 кв.м. Загальна площа квартири - 52,6 кв.м.

Позивач та відповідач ОСОБА_3 зареєстровані та фактично проживають у цій квартирі. Як вбачається із пояснень сторін та Акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 18.07.2018 р. у квартирі АДРЕСА_2 не зареєстровані , але фактично проживають: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди

Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, судам роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки відповідач-1 позов визнала, сторони досягли згоди між собою щодо порядку володіння та користування квартирою, позовні вимоги в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Виходячи з вказаних положень, з'явлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, так як в суді не встановлено що позивачем вносився б проект договору та виконувалася процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на квартиру.

Встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останній не позбавлений права звернутись за захистом до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Організації співвласників багатоквартирного будинку «Ушакова 18», третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягає задоволенню частково в частині вимог щодо визначення порядку користування квартирою у спосіб, визначений у позовній заяві, іншу частину позовних вимог слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, керуючись ст.ст. 150 ЖК Української РСР, ст.ст. 319, 355, 358, 360, 391,396 ЦК України, ст.ст. 77-84, 141,142, 259, 260, 264-266, 269 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Організації співвласників багатоквартирного будинку «Ушакова 18», третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Встановити порядок користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2, виділивши у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 17,3 кв.м., а ОСОБА_3 житлову кімнату площею 12,4 кв.м. В загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити кухню - 8,3 кв.м., вбиральню - 1,3 кв.м., ванну кімнату - 3,0 кв.м., коридор - 8,3 кв.м., балкон.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_3, НОМЕР_2 виданий Ленінградським РУГУ МВС України в м. Києві 10.12.1998 року, на користь ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_3, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя: Коваль О.А.