Справа № 307/3367/18
Провадження № 2/307/1662/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Белоцької О.М., представника позивача Паращинця М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення неналежно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення неналежно отриманих коштів та судових витрат по справі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 червня 2016 року між позивачем ПАТ "КОМІНВЕСТБАНК" та ОСОБА_2 було укладено договір про надання та використання пенсійної (соціальної) платіжної картки № 02-3/123. Відповідно до умов даного договору банк відкриває держателю НОМЕР_1 в гривнях, видає держателю основну картку та ПІН-код до картки, та забезпечує розрахунки за операціями з карткою в межах витратного ліміту, а держатель зобов`язаний використовувати її відповідно до вимог законодавства України та цього договору. Також додатком до договору було оформлено заяву до управління Пенсійного Фонду України в Тячівському районі щодо зарахування суми пенсії (грошової допомоги) на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ "КОМІНВЕСТБАНК" та який належить ОСОБА_2 .. 09 червня 2016 року між позивачем ПАТ "КОМІНВЕСТБАНК" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання та використання пенсійної (соціальної) платіжної картки № 02-3/12з. Відповідно до умов даного договору банк відкриває держателю НОМЕР_3 в гривнях, видає держателю основну картку та ПІН-код до картки, та забезпечує розрахунки за операціями з карткою в межах витратного ліміту, а держатель зобов`язаний використовувати її відповідно до вимог законодавства України та цього договору. 30 серпня 2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява про неотримання нею коштів від Тячівського УСЗН у вигляді допомоги по догляду за дитиною в сумі 11 180,00 гривень. Позивачем було встановлено, що кошти належні ОСОБА_2 отримувалися відповідачем ОСОБА_1 за період з вересня 2016 року по серпень 2017 року в сумі 11 180,00 гривень. 28 вересня 2018 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою №02-4/юр-403 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів на загальну суму 11 180,00 гривень, однак відповіді від відповідача отримано не було. Як на підставу позовних вимог посилаєтьс на ст.ст. 530, 1212-1213 ЦК України, Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджену постановою правління НБУ від 21 січня 2004 року за № 22 та просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» 11 180,00 гривень безпідставно отриманих коштів та 1 762 гривень судового збору.

Представник позивача Паращинець М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що відповідачці неодноразово в усній формі було запропоновано повернути кошти добровільно, а також направлено письмову вимогу про повернення коштів, однак відповідач кошти не повернула. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлена за місцем її реєстрації про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, а тому, суд на підставі ч. 1ст. 223 ЦПК Українисправу розглянув у її відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи.

Заслухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2016 року між позивачем ПАТ "КОМІНВЕСТБАНК" та ОСОБА_2 було укладено договір про надання та використання пенсійної (соціальної) платіжної картки № 02-3/123, видано картку та ПІН-код до картки згідно до умов договору, а також оформлено заяву до управління Пенсійного Фонду України в Тячівському районі щодо зарахування суми пенсії (грошової допомоги) на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ "КОМІНВЕСТБАНК" та який належить ОСОБА_2 відповідно додатку до договору (а.с.15-18, 19-20, 21-22).

09 червня 2016 року між позивачем ПАТ "КОМІНВЕСТБАНК" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання та використання пенсійної (соціальної) платіжної картки № 02-3/12з, відкрито держателю НОМЕР_3 в гривнях та видано картку та ПІН-код до картки згідно до умов договору.

Згідно виписки з особового рахунку відповідача за договором №086-0037356-Ф/16-КRD за період з 01.01.2017 року по 04.09.2018 року встановлено, що на рахунок відповідача ОСОБА_1 зарахована пенсія ОСОБА_2 в розмірі 11 180,00 гривень (а.с.23-27).

28 вересня 2018 року позивач направив відповідачу повідомлення про помилковий переказ коштів з вимогою протягом 3 днів добровільно повернути помилково переказані кошти на рахунок відповідача НОМЕР_3 в сумі 11 180,00 гривень (а.с. 28).

На час розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_1 кошти в сумі 11 180,000 гривень позивачу не повернено.

Відповідно до п.2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, встановлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем з будь-яких причин коштів у зазначений строк, вони повертаються у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов`язковими умовами для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що кошти помилково без наявності правових підстав були перераховані позивачем на банківську картку відповідача, що належить відповідачу без зазначення призначення платежу, що свідчить про те, що перераховані кошти являються безпідставно отриманими відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» 11 180,00 гривень неналежно отриманих коштів, а також 1 762,00 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 530, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» неналежно отримані кошти в розмірі 11 180,00 гривень (Одинадцять тисяч сто вісімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» 1 762,00 гривень (Одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскарженобезпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», місце знаходження, м.Ужгород, вул. Гойди, 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 18 грудня 2018 року.

Суддя Тячівського

районного суду Закарпатської області: Сойма М.М.