Справа № 139/836/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов мотивувала тим, що 04 листопада 2002 року помер її батько ОСОБА_3, який постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай) розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Надія» с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії ВН № 0386681). Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, спадщину прийняла фактично вступивши в управління спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13.09.2018 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.09.2018 судом витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) на прізвище ОСОБА_3, який помер 04 листопада 2002 року.

Позивач в підготовче засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідач копію ухвали від 13.09.2018 та доданих до неї матеріалів отримав, однак відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 29).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 листопада 2002 року у с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_3 (а.с. 7).

ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП Надія с. Виноградне, розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0386681. Вартість земельної частки (паю) становить 48037 грн 81 коп. (а.с. 13, 15). Відомості про те, що Державний акт на земельну ділянку видавався відсутні.

При житті, 04 грудня 1997 року ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, на що матиме право, заповів ОСОБА_2 (а.с. 8).

21 липня 2000 року ОСОБА_3 склав другий заповіт, згідно якого належну йому земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП Надія с. Виноградне, також заповів ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Копіями заповітів (а.с. 8-9), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (а.с. 7), довідкою Вербовецької сільської ради № 293 від 16.05.2018 (а.с. 14) стверджується, що позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Інші спадкоємці крім позивача, як за законом так і за заповітом відсутні. Зокрема, з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 53633773 та № 53633787 від 10.10.2018 слідує, що спадкова справа на імя померлого 04 листопада 2002 року ОСОБА_3 не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 33-34).

Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) серія ВН № 0386681 втрачено (а.с. 12, 16).

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті ОСОБА_3

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у звязку з визнанням відповідачем позову.

Керуючись ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серія ВН № 0386681), що перебувала в колективній власності КСП «Надія» с. Виноградне, знаходиться на території Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 04 листопада 2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: Територіальна громада сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради, код ЄДРПОУ 4326903, місцезнаходження: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Вербовець, вул. Гагаріна, 9.

Рішення складено 22.10.2018.

Суддя: