Справа № 216/2833/18
Провадження № 2/216/2083/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 місто ОСОБА_1 Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8 міста ОСОБА_1 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 28.08.1998 року, актовий запис № 316. За період шлюбу в них 11.12.2001 року народилась донька ОСОБА_4. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, а тому просить шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила надати строк для примирення, оскільки бажає зберегти сімю.

Заслухавши думку відповідача, суд дійшов до таких висновків.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 17.07.1997 року за ст. 5 кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Таким чином, враховуючи, що відповідач вважає можливим примирення із позивачем та збереження сім'ї, в якій подружжя має неповнолітню дитину, у звязку з чим вбачаються підстави для надання сторонам строку для налагодження відносин та примирення.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд вважає, що для прийняття заходів для примирення буде достатнім надання сторонам шести місяців.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до закінчення строку для примирення провадження по справі слід зупинити.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись ст.ст. 189, п. 4 ч. 1 ст. 251, п.3 ч.1 ст. 253 ЦПК України, ст. 111 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Надати сторонам у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строк для примирення терміном в 6 (шість) місяців.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку на примирення.

Ухвала суду в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Онопченко