Справа № 473/3419/18
РІШЕННЯ

іменем України

"12" вересня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Вознесенський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України в якій вказували, що з 14 листопада 2015 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

25 квітня 2016 року у м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим, Україна у них народився син ОСОБА_3, факт народження якого було посвідчено недійсним документом (свідоцтвом про народження, виданим незаконним органом на тимчасово окупованій території).

В той же час в зв'язку з відсутністю в ОСОБА_1, ОСОБА_2 передбачених законом документів про народження дитини Вознесенським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області їм було відмовлено в реєстрації факту народження сина.

В зв'язку з цим та враховуючи неможливість отримання необхідних документів, ОСОБА_1, ОСОБА_2 позбавлені можливості зареєструвати місце проживання дитини та влаштувати її до дошкільного закладу.

Враховуючи наведене заявники просили про встановлення факту народження їх спільного сина в судовому порядку.

В судове засідання заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представник ОСОБА_4 не з'явилися, проте надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підтримують.

Представник заінтересованої особи Вознесенського міського відділу ДРАЦС в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причина неявки суду не відома.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_4, представника Вознесенського міського відділу ДРАЦС, оскільки матеріали містять достатньо відомостей для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Судом встановлено, що 25 квітня 2016 року в м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим, Україна у заявників народився син ОСОБА_3, факт народження якого було посвідчено свідоцтвом про народження, виданим 07 травня 2016 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаманта ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №2049.

Проте цей документ є недійсним, оскільки виданий незаконним органом на тимчасово окупованій території, а згідно ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В той же час відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Однак заявники позбавлені можливості отримати передбачені ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.п. 2 п. 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 у редакції наказу від 24 грудня 2010 року №3307/5 видані належним органом документи, необхідні для реєстрації народження дитини.

В зв'язку з цим факт народження не може бути зареєстрований в органах ДРАЦС.

Проте факт та обставини народження у заявників сина знайшли своє повне підтвердження наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема:

- копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яке відбулося 14 листопада 2015 року в м. Сімферополі (а.с. 5);

- копією медичного свідоцтва про народження від 26 квітня 2016 року (а.с. 6) та копією виписного епікризу від 29 квітня 2016 року (а.с. 7) з яких вбачається, що 25 квітня 2016 року в пологовому будинку м. Сімферополя ОСОБА_5 народила хлопчика;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с. 4), який 25 квітня 2016 року народився в м. Сімферополі, батьком дитини записаний ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_7

Хоча вказані документи є недійсними, однак Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України»» розяснив, що враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів.

За встановлених обставин заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК рішення суду підлягає негайному виконанню.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 294, 315-319 України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Вознесенський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_6, стать чоловіча, який народився 25 квітня 2016 року в м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим, Україна, батьками якого є:

- батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Крим, Україна, громадянин України, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 Крим, Україна;

- мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Вознесенська Миколаївської області, Україна, громадянка України, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Вуїв О.В.