справа № 691/749/17
провадження № 2/691/51/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю учасників справи:

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік», за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування грошима, інфляційних витрат, коштів за невиконання грошового зобов»язання, -

встановив :

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовною заявою до ТОВ «Нова Нива», ТОВ «Богуслав Керамік», за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування грошима, інфляційних витрат, коштів за невиконання грошового зобов»язання.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що 26 лютого 2013 року між ОСОБА_4, як позикодавцем та відповідачем ТОВ «Нова Нива», як позичальником, було укладено договір поворотної фінансової допомоги. Пунктом 1.2. договору визначено, що враховуючи власні взаємні інтереси та необхідність подальшої оптимізації своїх договірних зв»язків, сторони прийняли рішення про припинення грошового зобов»язання, що випливає із передання поворотної фінансової допомоги позикодавцем позичальнику згідно внесених грошових коштів: в сумі 200 гривень в 2010 році, в сумі 61000 гривень 27 липня 2010 року, в сумі 6000 гривень 28 липня 2010 року, в сумі 300 гривень 30 березня 2011 року, в сумі 800 гривень 31 березня 2011 року, в сумі 338000 гривень 05 квітня 2011 року, шляхом зміни такого зобов»язання, що випливає з даного договору. Сума поворотної фінансової допомоги за договором становить 446300 гривень 00 копійок, що за курсом Національного Банку України на дату підписання даного договору, 26 лютого 2013 року, еквівалентно 55836,35 доларів США, та на момент підписання даного договору отримана позичальником від позикодавця. ОСОБА_4 та відповідач ТОВ «Нова Нива», обумовили, що останній зобов»язаний повернути суму позики, або неповернуту її частину в разі дострокового погашення частини позики, в останній день строку, встановленого в п.4.1. цього договору в гривнях України в сумі, еквівалентній 55836,35 доларам США, за курсом НБУ, встановленим в останній день визначеного в п.4.1. цього договору строку 26 лютого 2015 року. З метою забезпечення виконання грошового зобов»язання відповідачем ТОВ «Нова Нива», між ОСОБА_4, ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік», 26 лютого 2013 року, було укладено договір поруки. Згідно п.1.1. договору поруки, відповідач ТОВ «Богуслав Керамік», зобов»язався відповідати перед ОСОБА_4 за виконання відповідачем ТОВ «Нова Нива» своїх зобов»язань за договором від 26 лютого 2013 року і виступають, як солідарні боржники при виконанні як основного зобов»язання з відшкодування шкоди, зобов»язання зі сплати неустойки, зобов»язання зі сплати процентів за прострочення виконання, а також сплатити збільшену суму суми позики з врахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення грошового зобов»язання. 01 березня 2013 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали договір про відступлення права вимоги. У відповідності до п.2 зазначеного договору, позивач ОСОБА_3 набула права вимагати від відповідачів належного та реального виконання наступних обов»язків відповідача ТОВ «Нова Нива» за договором позики: сплати основної суми боргу, розрахованої відповідно до умов договору позики, відсотків за користування основною сумою, інфляційного збільшення суми боргу, відсотків за користування основною сумою, інфляційного збільшення суми боргу, відсотків річних, неустойки, тощо. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року у справі №691/1008/15-ц задоволено позовні вимоги позивача ОСОБА_3 та стягнено з відповідачів ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» у солідарному порядку, 1675648 гривень 86 копійок основного боргу; 638123 гривні 81 копійка річних відсотків; 496113 гривень 17 копійок інфляційного збільшення суми позики; 378053 гривні 93 копійки пені; 1675648 гривень 86 копійок штраф, а разом 4840835 грн 47 коп.. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 23 листопада 2016 року, зазначене рішення набрало законної сили, звернуто до виконання, але не виконане з вини відповідачів. За умовами п.6.2 договору при простроченні повернення фінансової допомоги позичальник сплачує проценти в розмірі 100% річних від неповернутої суми за весь час прострочення. Сума основного боргу становить 1675648 гривень 86 копійок. 100% річних становить 1675648 або 4590,82 грн. щоденно (1675648:365). Кількість днів прострочки з 15 липня 2015 року по 15 червня 2017 року становить 1 рік 11 місяців або 700 днів. Сума відсотків за прострочення фінансової допомоги становить 3 213 574 грн. За умовами п.6.3 договору при простроченні повернення фінансової допомоги позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року у справі №691/1008/15-ц стягнута пеня за період з 27 лютого 2015 року по 15 липня 2015 року, а тому до стягнення підлягає пеня на період з 16 липня 2015 року до 26 лютого 2016 року. Облікова ставка НБУ з 04 березня 2015 року по 28 серпня 2015 року становила 30% річних, тобто за умовами договору 60% від суми боргу, що становить 1005389,20 грн. річних, 83782,43 грн. щомісячно, 2792,74 грн. щоденно. В період з 16 липня 2015 року по 28 серпня 2015 року - 44 дні, до стягнення підлягає 122881 грн.. Облікова ставка НБУ з 28 серпня 2015 року до 25 вересня 2015 року становила 27 річних, тобто за умовами договору 54% від суми боргу, що становить 904850,35 грн. річних, 75404,17 грн., щомісячно, 2513,47 грн. щоденно. За період з 28 серпня 2015 року до 25 вересня 2015 року 28 днів до стягнення підлягають відсотки у сумі 70377,22 грн.. Облікова ставка НБУ з 25 вересня 2015 року по 22 квітня 2016 року становила 22% річних, тобто за умовами договору 44% від суми боргу, що становить 737285,47 грн. річних, 61440,46 грн. щомісячно, 2048,01 грн. щоденно. За період з 25 вересня 2015 року по 26 лютого 2016 року 5 місяців до стягнення підлягають відсотки в сумі 307202,30 грн.. Всього до стягнення підлягає пеня в сумі 500460,52 грн.. Розмір інфляції становить за вересень 2015 року 102,3%, листопад 2015 року 102,0%, грудень 2015 року 100,7%, за 2016 рік 112,4%, за січень 2017 року 101,1%, за лютий 2017 рік 101,0%, березень 2917 року 101,8%, квітень 2017 року 100,9%, що в розрахунку до стягнення підлягає 400057,90 грн.. За прострочку виконання зобов»язань до стягнення з відповідачів підлягає: 3213574 грн. сума відсотків за прострочення повернення фінансової допомоги; 500 460,52 пеня; 400 057,90 інфляційні витрати, а всього 4 114 092,40 грн.. З врахуванням викладеного, звернулась до суду з позовною заявою про захист порушеного права і стягнення процентів за користування грошима, інфляційних витрат, коштів за невиконання грошового зобов»язання.

Позивач ОСОБА_3 до суду не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №957 від 20 червня 2017 року, №975 від 10 липня 2017 року, №261 від 01 серпня 2017 року, №354 від 11 жовтня 2017 року, №711 від 24 листопада 2017 року, №148 від 10 січня 2018 року, №451 від 13 лютого 2018 року, №616 від 20 березня 2018 року, №259 від 07 травня 2018 року, №252 від 14 вересня 2018 року, №717 від 13 листопада 2018 року, №120 від 04 грудня 2018 року, участь в судових засіданнях взяла представник ОСОБА_5, яка у поясненнях зазначила про підтримання позовних вимог повністю, задоволення позову, на виступ у судових дебатах не прибула, надіславши заяву від 13 грудня 2018 року про закінчення розгляду справи без присутності позивача, представника позивача.

Відповідач представник ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_6 у судових засіданнях з його участю вказав, що позовні вимоги не визнає з підстав їх не відповідності фактичним обставинам справи. Представник відповідача ОСОБА_2 підтримав позицію сторони в судових дебатах та просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ТОВ «Богуслав Керамік», будучи належним чином повідомленим про розгляд цивільної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №930 від 20 червня 2017 року, №940 від 10 липня 2017 року, №016 від 01 серпня 2017 року, №370 від 11 жовтня 2017 року, «756 від 30 жовтня 2017 року, №428 від 24 листопада 2017 року, №172 від 10 січня 2018 року, №231 від 19 квітня 2018 року, №224 від 07 травня 2018 року, №316 від 23 червня 2018 року, №287 від 14 вересня 2018 року, №555 від 13 листопада 2018 року, до суду не прибув, участь забезпечена представником ОСОБА_2, який пояснив, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні, остільки між третьою особою на стороні позивача ОСОБА_4 та відповідачем ТОВ «Нова Нива» укладено договір поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, відповідно до умов якого сума поворотної фінансової допомоги становить 446 300,00 грн, що за курсом Національного Банку України на дату підписання даного договору еквівалентно 55 836,35 доларів США та на момент підписання даного договору отримана відповідачем ТОВ «ОСОБА_7», як позичальником, а відповідачем ТОВ «Богуслав Керамік», як позикодавцем. Згідно умов укладеного договору поворотної фінансової допомоги сторони обумовили, що відповідача ТОВ «Нова Нива» зобов»язано повернути третій особі на стороні позивача ОСОБА_4 всі отримані за даним договором кошти в строк, визначений п.4.1 договору, по 26 лютого 2015 року, включно. З метою забезпечення виконання грошового зобов»язання за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2015 року, між третьою особою на стороні позивача та відповідачами було укладено договір поруки, згідно якого відповідач ТОВ «Богуслав Керамік» зобов»язалось відповідати перед третьою особою на стороні позивача ОСОБА_4 за виконання відповідачем ТОВ «Нова Нива» своїх зобов»язань, що випливають з вище зазначеного договору. У випадку невиконання або неналежного виконання основного зобов»язання, відповідачі ТОВ «Богуслав Керамік» та ТОВ «Нова Нива» відповідають перед позивачем ОСОБА_4, як солідарні боржники. 01 березня 2013 року між третьою особою на стороні позивача ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого позивач набула права вимагати від ТОВ «Богуслав Керамік» та ТОВ «Нова Нива» належного та реального виконання обов»язків ТОВ «Нова Нива» за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року: сплати основної суми боргу, розрахованої відповідно до умов договору позики; відсотків за користування основною сумою; інфляційного збільшення суми боргу; відсотків річних; неустойки. На підставі зазначених договорів, позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року по справі №691/1008/15-ц позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково та стягнено солідарно з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, а саме : 1 675 648,86 грн. сума основного боргу; 638 123,81 грн. проценти річних від простроченої суми; 474 208,63 грн. сума інфляційного збільшення боргу; 377 205,31 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання; 1 675 648,86 грн. штраф за прострочення повернення фінансової допомоги, що разом складає 4 840 835,47 грн.. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, за клопотанням представника товариства «Нова Нива» та «Богуслав Керамік», згідно ухвали колегії суддів від 22 грудня 2015 року, була призначена і проведена експертиза давності документа, а саме договорів поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договору поруки від 26 лютого 2013 року. Відповідно до висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року №1673, дата складання договорів поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договору поруки від 26 лютого 2013 року не відповідає зазначеним в договорах датам. Підписи ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на договорі поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договорі поруки від 26 лютого 2013 року виконано в період часу не раніше березня 2015 року. Встановивши дані обставини у справі, Апеляційний суд Черкаської області рішенням від 20 травня 2016 року скасував рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року та повністю відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року. Як доказ передачі позикодавцем ОСОБА_3 позичальнику ТОВ «Нова Нива» за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року грошових коштів в загальній сумі 446 300 грн., позивач долучила до матеріалів справи копії договору поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, договору поруки від 26 лютого 2013 року, договору про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року та прибуткові касові ордери ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», згідно з якими, в якості фінансової допомоги у період часу з 27 липня 2010 року по 28 липня 2011 року були внесені на рахунок №0042, що належить ТОВ «Нова Нива» наступні грошові кошти: 200 грн.+61 000 грн. 27 липня 2010 року; 6 000 грн. 28 липня 2010 року; 300 грн. -30 березня 2011 року; 800 грн. 31 березня 2011 року; 338 000 05 квітня 2011 року та не зазначені в п.1.2 договору 30 000 грн. 20 травня 2011 року та 10 000 грн. 09 серпня 2011 року. ТОВ «Нова Нива» засновано 08 листопада 2002 року. Відповідно до нового статуту ТОВ «Нова Нива» в новій редакції від 2009 року, що зареєстрований 21 червня 2010 року, засновниками товариства стали: ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12. Пунктом 11.1 ст.1 Статуту товариства зазначено, що виконавчим директором товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор. За час своєї діяльності директорами товариства були: ОСОБА_10, згідно наказу ТОВ «Нова Нива» від 30 жовтня 2008 року №7 з 01 листопада 2008 року по 31 грудня 2010 року; ОСОБА_13, згідно протоколу зборів учасників ТОВ «Нова Нива» від 20 грудня 2010 року №12 та наказу по ТОВ «Нова Нива» від 31 грудня 2010 року №11 з 31 грудня 2010 року по 26 березня 2012 року; ОСОБА_8, згідно протоколу зборів учасників ТОВ «Нова Нива» від 23 березня 2012 року №21 з 26 березня 2012 року по 17 квітня 2015 року. ОСОБА_6 згідно протоколу зборiв учасникiв ТОВ «Нова Нива» вiд 17 липня 2015 року №21 з 17 квітня 2015 року. У зв'язку із необхідністю збільшення розміру o6iry грошових коштiв для здійснення господарськоi діяльності Товариством неодноразово залучалася поворотна фінансова допомога як від інших юридичних осіб, так i від самих засновникiв Товариства. Так у перiод часу з 27 липня 2010 року по 28 липня 2011 року Товариством була отримана поворотна фінансова допомога вiд засновникiв ТОВ «Нова Нива» в сумі 446 300, 00 грн.. Дані грошові кошти вносилися Товариством через свого співзасновника ОСОБА_4, що підтверджується прибутковими касовими ордерами про надання фінансової допомоги Товариством «Нова Нива» в особi ОСОБА_4 Товариству «Нова Нива» у перiод з .27 липня 2010 року по 28 липня 2011 року в сумі 446 300, 00 грн.. Відповідно до протоколу зборiв учасникiв ТОВ «Нова Нива» вiд 23 березня 2012 року № 17 з 26 березня 2012 року призначений на посаду директора ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8, який призначений на посаду директора у перiод часу не раніше березня 2015 року нібито склав та видав завідомо неправдиві документи: договip поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, договір поруки від 26 лютого 2013 року, договір про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року. Висновком експерта № 1673 від 28 березня 2016 року за результатами проведення фізико-хімічної експертизи матеріалів документів в цивільній справі № 22-ц/793/2948/2015 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Богуслав Керамік» та ТОВ «Нова Нива» про стягнення грошових коштiв відповідно до договору поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, встановлено, що час складання оспорюваних Договору поворотної фінансової допомоги вiд 26 лютого 2013 року, Договору поруки вiд 26 лютого 2013 року та Договору про вiдступлення права вимоги від 01 березня 2013 року, в перiод не раніше березня 2015 року. Відповiдно до Висновку судового експерта № 20/03/17 вiд 20 березня 2017 року за результатами проведення судово-економічної експертизи встановити чи надавався дозвіл на укладення договору поворотно фінансової допомоги від 23 лютого 2013 року директору ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8, на отримання фінансової допомоги від ОСОБА_4 у період часу з 27 липня 2010 року по 28 липня 2011 року не видається за можливе, в зв'язку з тим, що на дослідження не надано протокол зборiв учасникiв ТОВ «Нова Нива» щодо надання дозволу на укладення цього договору. Директор ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8 на час внесення фінансової допомоги ТОВ «Нова Нива» в особi ОСОБА_4 не був директором ТОВ «Нова Нива», а отже не був суб»єктом договірних відносин. Встановити чи мав повноваження на укладання договору поворотної фінансової допомоги від 23 лютого 2013 року директор ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8 від ОСОБА_4 у період часу з 27 липня 2010 року по 28 липня 2011 року не видається за можливе. 17 березня 2017 року до Київської незалежної судово-експертної установи надійшло клопотання представника ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_14 про проведения почеркознавчого дослідження підписiв від імені ОСОБА_8 в оригіналах фінансових документів та копіях договорiв ТОВ «Нова Нива». На дослідження експерту були надані відповідні копії та оригінали документів. Згідно висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи ОСОБА_15 від 27 березня 2017 року №2171, а саме п.3 даного висновку, підписи директора ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8, які містяться в оригіналах платіжного доручення № 1227 вiд 21 жовтня 2014 року, платіжного доручення №1228 вiд 21 жовтня 2014 року, платіжного доручення .№1224 вiд 30 вересня 2014 року вiдмінні вiд підписів директора ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8, що містяться у Договорі поворотної фінансової допомоги вiд 26 лютого 2013 року, Договорі поруки вiд 26 лютого 2013 року, та у графі «Боржник» Договору про відступлення права вимоги вiд 01 березня 2013 року. При цьому позивач вважає, що справжній підпис ОСОБА_8 міститься на оригіналах: платіжного доручення № 1227 вiд 21 жовтня 2014 року, платіжного доручення №1228 вiд 21 жовтня 2014 року, платіжного доручення №1224 вiд 30 вересня 2014 року. Інструкцією про порядок відкриття, використання i закритгя рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного Банку України вiд 12 листопада 2003 року № 492, зокрема главою 2 цієї інструкції встановлено вимоги щодо здійснення ідентифікації та верифікації клієнтів (представників клієнтів) банку під час відкриття рахункiв. Якщо в процесі обслуговування рахунку власник рахунку надає право розпорядження рахунком новому представникові, то банк зобов»язаний ідентифікувати та верифікувати нового представника в порядку, установленому главою 2 Інструкції №492. 18 березня 2003 року засновано ТОВ «Богуслав Керамік», засновниками якого, відповідно до Статуту стали: орендне підприємство «Богуславський цегельний завод» - розмір вкладу складає 2000 грн., що становить 2% статутного фонду Товариства; ОСОБА_16 розмір вкладу складає 51000 грн., що становить 51% статутного фонду Товариства; ОСОБА_17 розмір вкладу складає 47000 грн., що становить 47% статутного фонду Товариства. Відповідно до Статуту ТОВ «Богуслав керамік» в редакції 2014 року засновниками товариства стали: ОСОБА_18 розмір вкладу складає 100% статуного фонду, 100000 грн.. Основними видами діяльності Товариства є виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини. Відповідно до Протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Богуслав Керамік», від 29 квітня 2010 року №20 директором Товариства був призначений ОСОБА_9, який звільнився із займаної посади 07 січня 2015 року, про що свідчить запис трудової книжки АЕ №868875. Під час розгляду цивільної справи №22-ц/793/2948/2015, представником позивача ОСОБА_3 був ОСОБА_9. Відповідно до Статуту ТОВ «Нова Нива» вищим органом управління товариством є загальнi збори учасникiв. Згідно п.п. 14 п. 10.3 Статуту товариства «Нова Нива» «до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства віднесено встановлення розміру, форми i порядку внесення учасниками додаткових вкладів». Вiдповiдно до пояснень спiвзасновникiв ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16 жодних повноважень на укладання договору поворотної фiнансової допомоги від 26 лютого 2013 року, договору поруки від 26 лютого 2013 року та договору про відступлення права вимоги вiд 01 березня 2013 року не надавалося, зборiв спiвзасновникiв ТОВ «Нова Нива» з даного питання не проводилося. Так як і пояснень співзасновників ТОВ «Богуслав Керамік» ОСОБА_16 та ОСОБА_18 А М. про те, що жодних повноважень на укладання договору поруки вiд 26 лютого 2013 року не надавалося, зборiв спiвзасновникiв ТОВ «Богуслав Керамік» по даному питанню не проводилося. Зазначене вказує на те, що договір поворотної фінансової допомоги вiд 26 лютого 2013 року, укладений мiж ОСОБА_4 та ТОВ «Нова Нива», та договір поруки вiд 26 лютого 2013 року мають ознаки правочину, які вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, фіктивного правочину та удаваного правочину. Будь-який з таких правочинів визнається судом недійсннм, відповідно до ст.ст. 232, 234 та 235 ЦК України. Дії позивача ОСОБА_3 свідчать про те, що вона намагається протиправно заволодіти майном ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамiк» на підставі договорів, укладених з прямим умислом саме на таке протиправне заволодiння, а, відповiдно і з грубим порушенням публічного порядку. З наведеного вбачається нікчемність ycix зазначених вище правочинів зокрема, договору поворотної фінансової допомоги вiд 26 лютого 2013 року, укладеного мiж ОСОБА_4 та ТОВ «Нова Нива», та договору поруки від 26 лютого 2013 року, укладеного між ОСОБА_4, ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамiк». З врахуванням наведеного, просив позовну заяву залишити без задоволення.

Третя особа ОСОБА_4, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями №932 від 10 липня 2017 року, №172 від 01 серпня 2017 року, №389 від 11 жовтня 2017 року, №764 від 30 жовтня 2017 року, №436 від 24 листопада 2017 року, №024 від 10 січня 2018 року, №443 від 13 лютого 2018 року, №930 від 20 березня 2018 року, №216 від 07 травня 2018 року, №295 від 14 вересня 2018 року, №563 від 13 листопада 2018 року, №163 від 04 грудня 2018 року, в суд не з»явився участь в судових засіданнях взяла представник ОСОБА_5, яка зазначила, що ОСОБА_4 відомі обставини справи про те, що згідно договору про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року, позивач ОСОБА_3 набула права вимагати від відповідачів належного та реального виконання обов'язків відповідачів ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік», згідно договору поворотної фінансової допомоги та договору поруки. Відповідно до п.9 договору про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року, усі спори, що виникають з цього договору або пов»язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами, зазначеними у договорі. Самостійних вимог не заявляє.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши думки учасників справи, які взяли участь в судових засіданнях, враховуючи належне повідомлення позивача, відповідачів, третьої особи, заслухавши свідчення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16 про те, що разом із ОСОБА_4 є засновниками ТОВ «Нова Нива», яке здійснювало господарську діяльність в період сезонних сільськогосподарських робіт, крім того, будучи співвласниками, співпрацювали з ТОВ «Богуслав Керамік», про укладення договорів не були інформовані, остільки ОСОБА_4 перебував на посаді фінансового директора та здійснював фінансову діяльність товариства без узгодження рішень з ними в питанні позики, свідка ОСОБА_18 про те, що був власником ТОВ «Богуслав Керамік» і про обставини, що товариство було поручителем у договорі дізнався з часом, договір купівлі-продажу не оскаржував, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, остільки сторона позивача, довела в повному обсязі свої позовні вимоги, а сторона відповідача не довела протилежних обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, що є їх обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, з врахуванням того, що суд, зберігаючи об»єктивність і неупередженість, створив всі умови для змагального процесу, сприяв врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, розяснюючи сторонам їх права, обовязки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави.

Так, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 263 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

За змістом ч.ч.1,2,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні спору між сторонами, суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією і законами України, як і застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів, як то визначено п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» вказано на принципі рівності сторін, як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачами, третьою особою, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і виконання зобов»язання та регулюються нормами ЦК України.

Предметом вимоги позивача, як встановлено із наданих та досліджених судом доказів, є порушення відповідачами у справі вимог ст.ст.525, 526, 599, 611, 613, 625, 1046, 1047,1048,1049, 1050, 1051, 1052 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.627 ЦК України, згідно ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.Частиною першої статті 509 ЦК України визначено що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. За положеннями ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У відповідності до ч. 2 ст. 546 ЦК України - пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання. Згідно вимог ст. 192 ЦК України - розрахунок пені має здійснюватись у грошові одиниці України - гривні.

Із наданих до суду доказів вбачається, що 26 лютого 2013 року, між ОСОБА_4 та ТОВ «Нова Нива» в особі директора ОСОБА_8, який діяв на підставі Статуту, був укладений договір поворотної фінансової допомоги терміном до 31 грудня 2018 року, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, передбаченому договором, а позичальник зобов'язувавсч повернути їх позикодавцю в обумовлений договором строк та порядку (а.с.7). Згідно п. 2.1 договору сума поворотної фінансової допомоги становить 446 300 грн, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору еквівалентно 55 836,35 доларів США, та на момент підписання даного договору отримана позичальником від позикодавця (а.с.7). В забезпечення виконання зобов»язань за договором поворотної фінансової допомоги, між ОСОБА_4 та поручителем ТОВ «Богуслав Керамік», 26 лютого 2013 року був укладений договір поруки, за яким, відповідач ТОВ «Богуслав Керамік», зобов»язався відповідати перед ОСОБА_4 за виконання відповідачем ТОВ «Нова Нива» своїх зобов»язань, що випливають з договору поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року (а.с.8). Згідно договору про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року, а саме п. 2, позивач ОСОБА_3 набула права вимагати від відповідачів належного та реального виконання наступних обов'язків відповідача ТОВ «Нова Нива» за договором позики: сплати основної суми боргу, розрахованої відповідно до умов договору позики, відсотків за користування основною сумою, інфляційного збільшення суми боргу, відсотків річних, неустойки тощо (а.с.9). Як вбачається із Статуту ТОВ «Нова Нива» в новій редакції від 2009 року, що зареєстрований 21 червня 2010 року, засновниками товариства стали: ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_19 (а.с.154-158). Відповідно до копій виписок ПАТ «ВіЕйБіБанк» за особовим рахунком ТОВ «Нова Нива» та доданих до них копій квитанцій ОСОБА_4 в якості поворотної фінансової допомоги вніс на рахунок № 0042 ТОВ «Нова Нива» наступні грошові кошти: 200 грн + 61 000 грн - 27 липня 2010 року; 6 тис. грн - 28 липня 2010 року; 300 грн - 30 березня 2011 року; 800 грн - 31 березня 2011 року; 338 тис. грн - 05 квітня 2011 року (а.с.168-174). Відповідно до рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року у справі №691/1008/15-ц позовні вимоги позивача ОСОБА_3 задоволено частково та стягнено з відповідачів ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» у солідарному порядку, 1675648 гривень 86 копійок основного боргу; 638123 гривні 81 копійка річних відсотків; 496113 гривень 17 копійок інфляційного збільшення суми позики; 378053 гривні 93 копійки пені; 1675648 гривень 86 копійок штраф, а разом 4840835 грн. 47 коп. (а.с.10-13). Під час розгляду справи №691/1008/15-ц в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника товариств «Нова Нива» та «Богуслав Керамік», ухвали колегії суддів від 22 грудня 2015 року в справі була призначена та проведена експертиза давності документа, а саме договорів поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договору поруки від 26 лютого 2013 року. Відповідно до висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року №1673 дата складання договорів поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договору поруки від 26 лютого 2013 року не відповідає зазначеним в договорах датам (а.с.140-148). Підписи ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на договорі поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року та договорі поруки від 26 лютого 2013 року виконано в період часу не раніше березня 2015 року (а.с.140-148). Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2016 року, рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року у справі №691/1008/15-ц скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Нова Нива», ТОВ «Богуслав Керамік», за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с.149-153). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року, рішення Апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2016 року скасовано, рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року залишено без змін та є таким, що набрало законної сили (а.с.14-16). 17 березня 2017 року до Київської незалежної судово-експертної установи надійшло клопотання представника ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_14 про проведения почеркознавчого дослідження підписiв від імені ОСОБА_8 в оригіналах фінансових документів та копіях договорiв ТОВ «Нова Нива». На дослідження експерту були надані відповідні копії та оригінали документів. Згідно висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи ОСОБА_15 від 27 березня 2017 року №2171, підписи директора ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8, які містяться в оригіналах платіжного доручення № 1227 вiд 21 жовтня 2014 року, платіжного доручення №1228 вiд 21 жовтня 2014 року, платіжного доручення .№1224 вiд 30 вересня 2014 року вiдмінні вiд підписів директора ТОВ «Нова Нива» ОСОБА_8, що містяться у Договорі поворотної фінансової допомоги вiд 26 лютого 2013 року, Договорі поруки вiд 26 лютого 2013 року, та у графі «Боржник» Договору про відступлення права вимоги вiд 01 березня 2013 року (а.с.175-191).

Для вирішення спору, суд виходить із наступного.

Так, статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Згідно п.п. 6.1, 6.2 та 6.3 договору поворотної фінансової допомоги у цивільній справі від 26 лютого 2013 року, встановлено, що при простроченні повернення фінансової допомоги (її частини), позичальник сплачує штраф у розмірі 100 % від неповерненої суми позики; при простроченні повернення фінансової допомоги (її частини), позичальник сплачує проценти у розмірі 100 % річних (на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України) від неповерненої суми за весь строк прострочення; у випадку, передбаченому п. 6.2 цього договору, позичальник зобов'язаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання (неповернутої частини фінансової допомоги) (а.с.7).

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, у цивільній справі відповідальність поручителя перед позикодавцем включає: зобов»язання повернути після спливу строку позики суму позики; зобов»язання відшкодувати позикодавцю шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням основного зобов»язання; зобов»язання сплатити позикодавцю неустойку (штраф та пеню) за порушення основного зобовязання позичальником (зобов»язання зі сплати неустойки); зобов»язання сплатити позикодавцю проценти (сто процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України) від простроченої суми у разі прострочення позичальником виконання основного зобов»язання (зобов»язання зі сплати процентів за прострочення виконання) за весь строк прострочення грошового зобовязання, а також сплатити збільшену суму суми позики з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення грошового зобов»язання. Відповідальність поручителя, відповідно до п.3.1. договору поруки, настає з моменту порушення основного зобов»язання. Поручитель та позичальник відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники, при цьому позикодавець має право вимагати від поручителя виконання як основного зобов»язання, так і відшкодування шкоди, сплату неустойки, сплату процентів за прострочення виконання (п. 3.3 договору) (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні із досліджених доказів, дійсно, 26 лютого 2013 року між позикодавцем ОСОБА_4 та ТОВ «Нова Нива» в особі директора ОСОБА_8 (позичальник) був укладений договір поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, передбаченому договором, а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю в обумовлений договором строк та порядку. Згідно з п. 2.1 договору сума поворотної фінансової допомоги за договором становить 446 300 грн, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору еквівалентно 55 836,35 доларів США, та на момент підписання даного договору отримана позичальником від позикодавця. Згідно з п. п. 1.1-1.3, 2.1 зазначеного договору сторони домовились, що його предметом є внесені ОСОБА_4 грошові кошти в якості поворотної фінансової допомоги у період 2010-2011 років на загальну суму 446 300 грн, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору еквівалентно 55 836,35 дол. США, та на момент підписання данного договору, отримані позичальником від позикодавця. У цей же день, 26 лютого 2013 року між ОСОБА_4, ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік», як поручителем, було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель прийняв на себе обов'язок відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником своїх зобов'язань, що випливають з договору поворотної фінансової допомоги від 26 лютог 2013 року. 01 березня 2013 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ТОВ «Нова Нива» був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_4 відступив у порядку та на умовах, визначених цим договором та цивільним законодавством України, ОСОБА_3 права вимоги за договором поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року. Відповідно до копій виписок ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ( ПАТ «ВіЕйБі Банк») за особовим рахунком ТОВ «Нова Нива» та доданих до них копій квитанцій ОСОБА_4 в якості поворотної фінансової допомоги вніс на рахунок № 0042 ТОВ «Нова Нива» наступні грошові кошти: 200 грн + 61 000 грн - 27 липня 2010 року; 6 тис. грн - 28 липня 2010 року; 300 грн - 30 березня 2011 року; 800 грн - 31 березня 2011 року; 338 тис. грн - 05 квітня 2011 року.

Проаналізувавши та оцінивши вище наведені докази, суд приходить до висновку, що ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» не виконали взяті на себе зобов'язання за договорами поворотної фінансової допомоги та поруки, не повернули грошові кошти позикодавцю в строк та передбаченому умовами договору порядку, рішення суду про стягнення із них заборгованості на користь позивача ОСОБА_3, яка набула права вимоги за договором про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року, укладеному між нею та ОСОБА_4, та відсотки за прострочення повернення фінансової допомоги, пеня і інфляційні витрати, пов'язані із неналежним виконанням відповідачами грошового зобов'язання та рішення суду, підлягають стягненню.

За загальним правилом цивільного процесу, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідати завданню цивільного судочинства, і справедливим. Суд не вправі відступити від жодної вимоги та зобов»язаний дотриматися їх при постановленні рішення у справі.Вирішуючи спір між сторонами, та приймаючи рішення у справі, суд, рахує, що дотримався таких вимог, визначених ст.263 ЦПК України, остільки забезпечив ОСОБА_3, як позивачу гарантовані Конституцією України права і свободи людини, визначив що кошти за позикою мають бути повернуті, як позикодавцю зі стягненням процентів за їх користування, інфляційних витрат, зафіксувавши це судовим рішення. Остільки за змістом ч.1 ст.2 ЦПК України, судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, тобто мати справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд, то не можна залишати поза увагою і без оцінки обставини у справі пов»язані із запереченням відповідачів щодо чинності укладених договору поворотної фінансової допомоги, договору поруки, договору про відступлення права вимоги, остільки їх слід оцінювати як такі що потребують судового захисту та вирішення і доведення перед судом їх правомірності, остільки в своїх поясненнях суду сторони посилаються на відповідний перебіг подій та обставин. Доказів, які б спростовували такі обставини за своїм змістом, не надали. Суд, вивчивши подані представником ОСОБА_2 рішення правоохоронних органів та судів, вважає їх недостатніми доказами в обґрунтування того, що за своїм змістом вони містять інформацію, яка вказує про зміну чи припинення цивільних прав і обов»язків сторін за договором поворотної фінансової допомоги та договору поруки і договору відступлення права вимоги. Так, при дослідженні висновку експерта, який надав представник ОСОБА_2, суд керувався ст.110 ЦПК України, якою визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Під час судового розгляду представник відповідача ОСОБА_2 заявив та надав до суду і письмове клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розслідування та набрання законної сили вироком суду у кримінальних провадженнях №0000168 від 11 квітня 2016 року та №0000279 від 24 травня 2017 року, надавши у підтвердження копію постанови прокурора Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_20 від 16.05.2017 року, копію ОСОБА_20 з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копію повідомлення від 24.05.2017 року за №2328/р-205 про внесення відомостей до ЄРДР, копію ОСОБА_20 з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копію ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2017 року про відкриття провадження по цивільній справі №691/1108/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива», за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги та договору поруки, з метою переконливості у незаконності укладених договорів між сторонами, але таких недостатньо, остільки вони не містять висновків, які б прямо вказували про підстави укладення таких фінансових договорів з порушенням. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2018 року, представнику відповідачів у задоволенні клопотання відмовлено, з підстав, що надані докази не були підставою для зупинення провадження у справі, в розумінні вимог п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 8000,00 грн., а саме, сплатив судовий збір та 90 грн. 00 коп. комісії банку за прийом платежу, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, солідарно, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією договору поворотної фінансової допомоги від 26 лютого 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Нова Нива»; копією договору поруки, від 26 лютого 2013 року; копією договору про відступлення права вимоги від 01 березня 2013 року; копією Статуту ТОВ «Нова Нива» в новій редакції від 2009 року; копіями виписок ПАТ «ВіЕйБіБанк» за особовим рахунком ТОВ «Нова Нива» та доданих до них копій квитанцій від 27 липня 2010 року, від 28 липня 2010 року, від 30 березня 2011 року, від 31 березня 2011 року, 05 квітня 2011 року; копією рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року у справі №691/1008/15-ц; копією висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 березня 2016 року №1673; копією рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2016 року; копією ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 23 листопада 2016 року; копією висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи ОСОБА_15 від 27 березня 2017 року №2171; ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2018 року.

Керуючись ст. ст. 204, ст.ст.525, 526, 599, 611, 613, 625, 1046, 1047,1048,1049, 1050, 1051, 1052 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив :

позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік», за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування грошима, інфляційних витрат, коштів за невиконання грошового зобов»язання - задоволити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» с.Воронівка вул.Конєва, №105 Городищенського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» юридична адреса м.Богуслав вул.Богуславка, №119 Київської області на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, тимчасово проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації м.Ужгород вул.Борканюка, №13 Закарпатської області, 4 114 093 (чотири мільйони сто чотирнадцять тисяч дев»яносто дві) грн. 40 коп. за прострочку виконання зобов»язань за договором поворотної фінансової допомоги, а саме: 3 213 574 (три мільйони двісті тринадцять тисяч п»ятсот сімдесят чотири) грн. сума відсотків за прострочення повернення фінансової допомоги; 500 460 (п»ятсот тисяч чотириста шістдесят) грн.. 52 коп.- пеня; 400 057 (чотириста тисяч п»ятдесят сім) грн.. 90 коп інфляційні витрати.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» с.Воронівка вул.Конєва, №105 Городищенського району Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» юридична адреса м.Богуслав вул.Богуславка, №119 Київської області на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, тимчасово проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації м.Ужгород вул.Борканюка, №13 Закарпатської області, судові витрати у розмірі 8090 (вісім тисяч дев»яносто) грн. 00 коп., які складаються із судового збору в сумі 8000 (вісім тисяч) 00 коп та 90 (дев»яносто) грн. 00 коп. комісії за платіж, згідно тарифів ПАТ «Креді ОСОБА_21» м.Київ.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Повне рішення суду складено 29 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_22