АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 серпня 2018 року

м.Харків

справа № 645/1672/15-ц

провадження № 22-з/790/222/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кіся П.В., Кругової С.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними, зобов'язання вчинити певні дії, виключення з реєстру обтяжень та заборон запису про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної та касаційної інстанції, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подала до Апеляційного суду Харківської області заяву про повернення судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Обговоривши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судом встановлено, що у березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними, зобов'язання вчинити певні дії, виключення з реєстру обтяжень та заборон запису про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна (а.с.2-8). Позивачка вказувала, що кредитний договір та договір іпотеки суперечать вимогам закону, в тому числі Закону України «Про захист прав споживачів», та є недійсними.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу (а.с.174 т.4). За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 4 019,40 грн. (а.с.198 т.4).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.10.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19.08.2016 року залишено без змін (а.с.280-282 т.4).

Обгрунтовуючи заяву про повернення судового збору, ОСОБА_1 посилалася на те, що при подачі апеляційної скарги на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2016 року нею було сплачено судовий збір у розмірі 4 019,40 грн. Вважає, що вказана сума судового збору підлягає поверненню їй на підставі п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», а також ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки вона, як споживач, звільнена від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

Разом з цим, у п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року роз'яснено, що оскільки стаття 5 ЗУ «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Так ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачка ОСОБА_1 є споживачем за оспорюваними нею договорами. У зв'язку з цим вона була звільнена від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок повернення судового збору врегульовано наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03.09.2013 № 787. Пунктом 5 вказаного Порядку зокрема передбачено, що повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за ухвалою суду, яка набрала законної сили, оригінал або належним чином засвідчена копія якої подається платником до органу Казначейства разом із його заявою про повернення сплаченого судового збору та оригіналом або копією (у тому числі електронною копією) розрахункового документа, що підтверджує його сплату (у разі якщо його оригінал знаходиться в матеріалах справи).

З урахуванням вимог п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» заява ОСОБА_1 про повернення судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.133 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору - задовольнити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України в Основ'янському районі міста Харкова повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 4 019 грн. 40 коп. згідно оригіналу квитанції №43 від 15 вересня 2016 року.

Вилучити з матеріалів справи та повернути оригінал квитанції №43 від 15 вересня 2016 року ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: П.В. Кісь

С.С. Кругова