Справа № 397/854/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2018 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Пляки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Захаренко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Олександрівської РДА про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком №46 по вул. Тясминській в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області.

В обгрунтування позову зазначила, що вона є власником будинку №46 по вул. Тясминській в смт. Олександрівка. Відповідачка є колишньою дружиною її внука ОСОБА_3, від якого вона народила сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Коли відповідачка проживала разом з її внуком, останній попросив зареєструвати відповідача та їх сина ОСОБА_6 в її будинку. 05.09.2008 року вона зареєструвавла відповідачку з сином ОСОБА_6 в своєму будинку, де вони й проживали спільно.

В листопаді 2012 року відповідач забрала всі свої речі, дітей і пішла з її будинку і з того часу з нею та її внуком стосунків не підтримувала.

05.08.2013 року шлюб між її внуком та відповідачем було розірвано.

У вересні 2013 року вона зверталася до суду з позовною заявою про втрату права користування відповідачем на житло, однак рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року їй було відмовлено у задоволенні позову тому, що відповідачка проживає у своїх батьків, що ОСОБА_3 батько дитини ОСОБА_4 зареєстрований та проживає у її будинку і судом не встановлено, що батько дитини заперечує проти того, що дитина зареєстрована у її будинку. Крім того, на той час, коли вона звернулася до суду, не пройшов рік, як відповідачка не проживала без поважних причин в її будинку, тому що вона була членом її сімї (ч.2 ст.405 ЦК України), Також, суд визнав поважною ту обставину, що її внук вигнав відповідачку з житлового будинку.

На даний час змінилися обставини. Батько дитини ОСОБА_3 помер 30.08.2016 року. Відповідачка з 2015 року мешкає однією сімєю з іншим чоловіком ОСОБА_7 в с. Івангород по вул. Шкільна,59. Разом з нею проживає і її син ОСОБА_4. Згідно акту обстеження умов проживання від 13.06.2018 року створені необхідні умови для виховання та розвитку дитини.

Після того, як помер її внук, а відповідачки чоловіе, вона не приходила і не мала наміру проживати в її будинку.

Після смерті внука пройшрв 1 рік 10 місяців. Відповідачка не приходила у житловий будинок, не користується ним вже на протязі 5 років 10 місяців, не сплачує кошти за комунальні послуги. Наміру проживати у її будинку відповідач не має, не проживає в ньому без поважних причин, тому втратила право на користування житлом.

На протязі всіх років вона не має можливості оформити субсидію, тому що відповідачка зареєстрована разом з сином у її будинку. Вона має похилий вік, розмір її пенсії становить 1794 грн. 43 коп., тяжке матеріальне становище, хвора людина і більшу частку коштів вона змушена витрачати на ліки, тому без субсидії не має можливості нормально проживати.

Так як має похилий вік, часто хворіє, потребує стороннього догляду. Її донька ОСОБА_8 надає їй соціальну допомогу з 26.08.2015 року по даний час.

Зараз вона має намір переїхати проживати до доньки у м. Знамянка у її будинок, а для цього бажає продати свій будинок, тому що залишати будинок без нагляду не може. У неї вже є покупець на будинок, однак він не згоден оформлювати договір купівлі-продажу, поки зареєстровані в житловому будинку відповідачка з дитиною.

Вона неодноразово зверталася до відповідачки з проханням знятися з реєстрації з її будинку, тому що не проживає в ньому на протязі 5 років 10 місяців і не збирається проживати, проживає з іншим чоловіком, має всі умови для проживання, однак відповідачка відмовляється. А тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що бажає, щоб відповідачка виписалася з її будинку. Її онук помер. Вона має дві доньки. Бажає продати будинок та переїхати проживати до доньки. Відповідач з 2012 року не проживає в будинку та не цікавиться нею. Відповідач має вільний батьківський будинок, що підтверджується довідкою сільської ради.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що їй не має де зареєструвати дітей. Власного будинку вона не має. Батько дітей помер. Її діти являються правнуками позивача. З липня 2016 року вона проживає з співмешканцем, ведуть спільне господарство. ОСОБА_9 її мати, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є її сестрами. Будинок в с. Івангород по вул. Польова,21 пустує. Виготовити документи на будинок та зареєструвати дітей вона не може так як проживає в будинку, який належить її співмешканцю.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Олександрівської РДА позовні вимоги підтримала. Пояснила, що службою у справах дітей проведено обстеження умов проживання відповідача за місцем її проживання. Фактично для дітей відповідача створені належні умови, наявне житло, тобто діти забезпечені житловою площею. Відповідачеві було рекомендовано виготовити документи на будинок, в якому вона проживає та виписатися з будинку позивача, оскільки це створює для позивача перепони в оформленні субсидії та інші. Однак відповідачем їх рекомендації виконані не були. Права дітей у разі задоволення позову не будуть порушені, оскільки дітям є де проживати. Відповідач зобовязана нележним чином забезпечувати умови проживання дітей, в тому числі забезпечити їх належну реєстрацію місця проживання. У разі не задоволення позову, при здійсненні продажу будинку, вони будуть наполягати на тому, щоб частка коштів від продажу будинку була покладена на рахунки неповнолітніх дітей для забезпечення їх умов проживання.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є сусідкою позивача. Відповідач не проживає з позивачем.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що відповідач проживала у шлюбі з онуком позивача. Після розірвання шлюбу відповідач до позивача не зявлялася, не допомагала їй. Відповідач не проживає спільно з позивачем 4-5 років.

Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач є власником будинку, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16-17) та договором купівлі-продажу від 22 серпня 1964 року (а.с.14-15).

Згідно домової книги (а.с.10-12) відповідач та її син ОСОБА_6 зареєстровані у будинку позивача з 05 вересня 2008 року.

Згідно довідки Олександрівського відділу обслуговування громадян ОСОБА_14 Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №381/02-21 від 02.07.2018 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком (а.с.20).

Згідно довідки ОСОБА_14 соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №806 від 05.07.2018 року (а.с.28) ОСОБА_1 потребує надання соціальних послуг, що здійснюється ОСОБА_8, жителькою м. Знамянка вул. Польова,7 , яка перебуває на обліку в управлінні як особа, що надає послуги та отримує компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Довідкою про слад сімї Квартального комітету №25 м. Знамянка від 04.07.2018 року (а.с.29) підтверджується, що ОСОБА_8 проживає одна в ІНФОРМАЦІЯ_3 у власному будинку, що підтверджується Реєстраційним посвідченням (а.с.30) та Витягом про реєсрацію права власності на нерухоме майно (а.с.31).

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2013 року (а.с.23) розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №230319 від 31.08.2016 року (а.с.19) 30.08.2016 року помер ОСОБА_3.

Згідно акту Олександрівської селищної ради №293/02-47 від 30.05.2018 року (а.с.18) відповідач ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 дійсно зареєстровані в будинку позивача, але з 2012 року не проживають.

Згідно довідки Івангородської сільської ради №168 від 12.06.2018 року (а.с.13) ОСОБА_2 проживає зі співмешканцем ОСОБА_7 з 2015 року по вул. Шкільна,59 в с. Івангород Олександрівського району Кіровоградської області.

Згідно акту обстеження умов проживання від 13.06.2018 року (а.с.21) ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_7, сином ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 Умови проживання добрі. Будинок без документів, складається з двох кімнат, кухні, ванної кімнати, сіней та коридору. На подвірї розташовані господарські споруди, літня кухня, погріб, сарай, колодязь. У будинку світло, чисто, затишно. Кімнати умебльовані необхідними меблями, є необхідні побутові прилади, холодильник, телевізор. Продуктами харчування сімя забезпечена. В дітей є окрема кімната, де є окремі спальні місця з чистою постільною білизною, шафа, стіл для приготування уроків, іграшки, книги, ноутбук; одягом та взуттям діти забезпечені. Стосунки, традиції сімї доброзичливі. В родині ОСОБА_2 створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку малолітніх дітей.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року (а.с.24-27) відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 та третіх осіб, що не заявляє самостійних вимог Групи громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області та Органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації в Кіровоградській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом будинком №46 по вул. Тясминській в сел. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області т зняття їх з реєстраційного обліку.

Згідно довідки Івангородської сільської ради №552 від 26.07.2018 року (а.с.49) власником будинку за адресою с. Івангород вул. Польова (бувша Жовтнева),21 є ОСОБА_9; в будинку зареєстровано 8 осіб, але на даний час ніхто не проживає. Будинок придатний для проживання. ОСОБА_10 з сімєю проживає за іншою адресою. Власницею будинку за адресою с. Івангород вул. Садова,12 є ОСОБА_11, в будинку проживає мати ОСОБА_9.

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо захисту права власності та вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України, ЖК Української РСР, Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 N207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Згідно положень ч.1, 2 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 N207 - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про зняття з реєстрації місця проживання особи.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником будинку з господарськими спорудами за №46 по вул. Тясминській в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, не має можливості вільно користуватися своїм майном, за умови реєстрації у ньому відповідача. Відповідач вселилася в будинок позивача та була там зареєстрована як член сімї позивача, оскільки була дружиною внука позивача, який проживав спільно з останньою. З вересня 2012 року відповідач дійсно в будинку позивача не проживає, спільне господарство з позивачем не веде, що підтверджено як показами позивача, представника позивача, свідків, матеріалами справи так і показами самого відповідача. Сторонами не було укладено будь-яких угод щодо права користування житловим будинком.

Відповідач власного житла не має, але наявний будинок її батьків, який, згідно довідки Івангородської сільської ради (а.с.49) придатний для проживання та в якому на даний час ніхто не проживає.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3, який є батьком дитини ОСОБА_4, був зареєстрований та проживав в будинку позивача (а.с.10-12, 24-27). В рішенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року зазначалося, що дитина відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, не може бути визнано таким, що втратив право користування житлом, з тих підстав, що в даному будинку зареєстрований та проживає його батько і останній не заперечував реєстрацію дитини за місцем свого проживання.

Згідно ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

На даний час змінилися обставини, а саме: батько дитини помер 30.08.2016 року (а.с.19). відповідач проживає разом з дітьми в співмешканця з 2015 року, де створені належні умови для розвитку та виховання дітей, належні умови проживання.

Реєстрація без фактичного проживання відповідача порушує право власності позивача, так як позбавляє його можливості розпоряджатися власним будинком.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, які вона, як зазначено в позовній заяві, не має наміру стягувати з відповідача, віднести за її рахунок.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8, такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, вул. Тясминська, 46.

Учасники судового розгляду справи, з повним рішенням суду, зможуть ознайомитись 12 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, 27300, сел. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області вул. Тясминська, 46.

Представник позивача: ОСОБА_8 м. Знамянка Кіровоградської області, вул. Польова, 7.

Відповідач: ОСОБА_2 с. Івангород, Олександрівського району Кіровоградської області, вул. Шкільна, 59,

Третя особа: Олександрівська РДА Кіровоградської області, 27300, сел. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області вул. Незалежності України, буд. 84.

СУДДЯ: /підпис/

Копія вірна.

Рішення набрало законної сили __________________________________________.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі №397/854/18 (н/п 2/397/325/18).

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_15