гСправа № 358/1236/18 Провадження № 2/358/687/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Світанок-2010", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Богуславської міської Ради Київської області в особі відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,90 кв.м., загальна площа квартири з балконом 35,80 кв.м., що знаходиться в м. Богуславі Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона дійсно була і є членом ЖБК «Дальнегорський», що підтверджується довідкою ОСББ «Світанок-2010». 20 листопада 1991 року на підставі рішення виконкому Богуславської міської ради їй було надано ордер № 550 на займання однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Нею повністю в 1991 році було виплачено вартість квартири у розмірі 8856,82 рублів, що підтверджується довідкою ЖБК «Дальнегорський» №27 від 25.11.1991 року.

25 червня 2018 року вона звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та доданими до неї документами, однак рішенням від 02 липня 2018 року їй було відмовлено у реєстрації права власності на квартиру, оскільки подані документи не дають змоги встановити підставу для реєстрації нерухомого майна.

Позивачка зазначає, що на період викупу квартири вона була членом ЖБК «Дальнегорський» та проживала у ній на законних підставах.

У зв'язку з тим, що позивачка не може зареєструвати своє право власності на квартиру, вона вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач - ОСББ "Світанок-2010" свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглянути справу без участі представника

Третя особа - виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, а також зазначено, що при вирішення справи покладаються на розсуд суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

20 листопада 1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради ОСОБА_1 було надано ордер № 550 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується копією даного ордеру.

Згідно довідки ЖБК «Дальнегорський» №27 від 25.11.1991 року ОСОБА_1 являється власником квартири в ЖБК «Дальнегорський» по АДРЕСА_1, нею повністю в 1991 році було виплачено вартість квартири.

25 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та доданими до неї документами, однак рішенням від 19 червня 2018 року позивачці було відмовлено у реєстрації права власності на квартиру, оскільки подані документи не дають змоги встановити підставу для реєстрації нерухомого майна.

За даними технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, який складено 15.08.2013 року КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації", вказана квартира має такі технічні характеристики: квартира розміщена на 2 поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з однієї житлової кімнати, загальна площа квартири з балконом - 35,80 кв.м., житлова площа - 18,80 кв.м., загальна площа - 34,90 кв.м, підсобна площа - 16,10 кв.м.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХИ, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі 6-138цс13, згідно статті 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на цю квартиру.

Згідно ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» (2003 р.) у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно- будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником нього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 321, 384, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності квартиру АДРЕСА_1, з такими технічними характеристиками: загальна площа квартири - 34,90 кв.м., загальна площа квартири з балконом - 35,80 кв.м., житлова площа - 18,80 кв.м., підсобна площа - 16,10 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов