Провадження № 2/127/2658/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.10.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов мотивований тим, що позивачу згідно з рішенням постійного діючого третейського суду при товарній біржі «Капітал» від 09.03.2006 року належить 11/20 часток будинковолодіння №3 по вул. Тимощука в м. Вінниці. Зазначене рішення зареєстроване в КП «ВООБТІ» в реєстрову книгу №166 за реєстровим №14566. 9/20 часток будинковолодіння №3 по вул. Тимощука в м. Вінниці рахується на праві власності за ОСОБА_3

Згідно з рішенням Вінницької міської ради від 25.12.2015 року №71 вул. Тимощука перейменовано на вул. ОСОБА_4.

24.06.1998 року позивач зареєстрував до своєї частки будинковолодіння ОСОБА_2, яка є рідною дочкою колишньої дружини позивача.

25.08.2015 року ОСОБА_1 розірвав шлюб з ОСОБА_5 Ще до розірвання шлюбу ОСОБА_5 разом з дочкою вибули з будинку, не проживають там, участі в утриманні будинку не беруть, їхній речей в будинку немає.

Реєстрація ОСОБА_2 в будинку позивача створює для нього негативні наслідки, оскільки для отримання житлової субсидії необхідно подати відомості про доходи усіх зареєстрованих осіб. Однак такі відомості відсутні, оскільки відповідач дійсно не проживає і рівень її доходів ОСОБА_1 невідомий.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Допитані в судовому засіданні свідки дали наступні показання.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що він мешкає в будинку, за адресою: м. Вінниця, вул. Якова Гальчевського з 1988 року та є співвласником даного будинковолодіння. Відповідач зареєстрована в частині будинку, яка належить брату свідка ОСОБА_1, проте не мешкає в даному будинку з 2008 року.

Свідок ОСОБА_7 розповіла суду про те, що позивач є її свекром. Відповідача свідок знає з тих пір, як переїхала до свекра, а саме з 2007 року. З 2008 року відповідач не проживає в будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Якова Гальчевського, №3. В будинку знаходяться лише речі позивача.

Зі слів свідка ОСОБА_8 позивач є його товаришем з 1972 року. З відповідачем свідок знайомий. ОСОБА_2 це дочка колишньої дружини позивача. Вже 10 років колишня дружина позивача та відповідач в будинку не мешкають, їх речей там немає.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням постійного діючого третейського суду при товарній біржі «Капітал» від 09.03.2006 року позивачу належить 11/20 часток будинковолодіння №3 по вул. Тимощука в м. Вінниці. Зазначене рішення зареєстроване в КП «ВООБТІ» в реєстрову книгу №166 за реєстровим №14566. 9/20 часток будинковолодіння №3 по вул. Тимощука в м. Вінниці рахується на праві власності за ОСОБА_3

Згідно з рішенням Вінницької міської ради від 25.12.2015 року №71 вул. Тимощука перейменовано на вул. ОСОБА_4.

24.06.1998 року позивач зареєстрував в своїй частці будинковолодіння ОСОБА_2, яка є рідною дочкою колишньої дружини позивача.

25.08.2015 року ОСОБА_1 розірвав шлюб з ОСОБА_5 Ще до розірвання шлюбу ОСОБА_5 разом з дочкою вибули з будинку, не проживають там, участі в утриманні будинку не беруть, їхній речей в будинку немає.

Довідками з квартального комітету «Царина» №622 від 22.06.2018 року та №621 від 22.06.2018 року доведено те, що ОСОБА_2 за адресою реєстрації субсидії не отримує, за послуги з вивезення твердих побутових відходів не сплачує.

Реєстрація ОСОБА_2 в будинку позивача створює для нього негативні наслідки, оскільки для отримання житлової субсидії необхідно подати відомості про доходи усіх зареєстрованих осіб. Однак такі відомості відсутні, оскільки відповідач не проживає в будинку та рівень її доходів ОСОБА_1 невідомий.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, згідно вимог ст.ст. 16, 319,321,391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі, і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, доведеним.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 321, 346, 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.06.1998 р.) такою, що втратила право користування 11/20 часткою будинку №3 по вул. Я.Гальчевського в м. Вінниці. належною ОСОБА_1 (м. Вінниця, вул. Я.Гальчевського, 3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.06.1998 р.) на користь ОСОБА_1 (м. Вінниця, вул. Я.Гальчевського, 3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) у відшкодування витрат із сплати судового збору 704,80 грн.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя