Справа № 274/2149/18
Провадження № 2/0274/1683/18
Рішення

Іменем України

13.09.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі : головуючого - судді Т.М. Вдовиченко , за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту з нерухомого майна, -

В с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом , згідно якого просить суд зняти арешт з 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, власником якої є вона, накладений на підставі постанови державного виконавця ДВС у Бердичівському районі АА № 546575 від 16.03.2007 року, зареєстровано Бердичівською державної нотаріальною конторою 26.03.2007 року за № 4699271.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. В січні 2018 року їй стало відомо, що квартира перебуває під арештом. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 07.02.2018 року на підставі постанови АА № 546575 від 16.03.2007 року державного виконавця ДВС у Бердичівському районі 26.03.2017 року Бердичівською державною нотаріальною конторою накладене обтяження за № 4699271 на все майно ОСОБА_2, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_2. Однак,як зазначає позивачка, ОСОБА_2 являється власником лише 1/3 частини вказаної квартири. Звернувшись до відповідача з питанням щодо зняття арешту з нерухомого майна , вона отримала відповідь, що детальну інформацію, що причину накладення арешту на квартиру їй повідомити не мають можливості , оскільки матеріали виконавчого провадження знищено по закінченню терміну зберігання. Згідно відомостей АСВП відкритих виконавчих проваджень відносно неї, як боржника у відділі ДВС не перебуває.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач, представник Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поданої заяви від 13.09.2018 року просять розгляд справи провести без їх участі.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло , а саме квартиру АДРЕСА_3 ( К. Лібнехта) в м. Бердичеві Житомирської області , дана квартира на праві спільної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 ( а.с.7-8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2005 року, спадкоємцем майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 03.10.2004 року є його дружина ОСОБА_1 Спадкове майно складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 ( а.с.10).

Як вбачається з копії з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником 1/3 частини, а ОСОБА_1 власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 ( а. с. 9).

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, 26.03.2007 року за № 4699271 реєстратором : Бердичівська нотаріальна контора , зареєстровано арешт нерухомого майна , на підставі постанови АА № 546575 від 16.03.2007 року ДВС у Бердичівському районі ДВ ОСОБА_4 Об"єкт обтяження : все майно, адреса : Житомирська область, м. Бердичів, вул. К. Лібнехта, будинок 124 квартира, 38. Власник ОСОБА_2 ( а.с. 12-13).

Згідно листа Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 6/19905 від 12.04.2018 року на ім"я ОСОБА_1, зазначено, що надати детальну інформацію щодо причини накладення арешту на майно немає можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено по закінченню терміну зберігання . Станом на 12.04.2018 року згідно відомостей АСВП відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1, як боржника , у відділі на виконанні не перебуває ( а.с.11).

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Судом не встановлено порушень прав третіх осіб, у разі звільнення з-під арешту майна.

Тому суд вважає можливим позов задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81,141, 258-259,3263- 268, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 2/3 частини квартири АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_1, який накладений 26.03.2007 року за № 4699271 реєстратором : Бердичівська нотаріальна контора , на підставі постанови АА № 546575 від 16.03.2007 року ДВС у Бердичівському районі ДВ ОСОБА_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 13.09.2018 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко