УХВАЛА

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 4-с/1423/12740/12

провадження № 61-43485ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2013 року, зміненим рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2014 року, з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» стягнено кредитну заборгованість у розмірі 25 586,20 доларів США, що еквівалентно 204 433,74 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2018 року в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконною постанови державного виконавця від 13 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/490/49/2013, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 16 червня 2014 року та скасування його відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 13 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 49348734 за пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

27 серпня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

В касаційній скарзі заявником не зазначено ні реєстраційного номера облікової картки платника податків, ні номера і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько