Справа № 761/2519/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

представників позивача Секретарьової В.П., Шевчука А.В.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Світлана» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 р. ЖБК «Світлана» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 33035,99 грн., яка утворилась за період з 01.01.2013 року по 01.10.2017 р., 26915,11 інфляційного збільшення боргу та 1180,66 грн. як 3% річних, а разом 61 131,66 грн..

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, за цією адресою споживає комунальні послуги, однак оплачує їх лише частково, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Посилається на те, що в квартирі, окрім відповідача, зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_4, однак з 08.12.2010 року вона у квартирі не проживає, в зв'язку виїздом на постійне місце проживання в Російську Федерацію, що підтверджується її заявою від 02.2010 року, заявою відповідача від 25.10.2016 року та показаннями сусідів із інших квартир будинку.

У позовній заяві посилаються на те, що з 2011 року ОСОБА_4 у квартирі не проживала, а тому усі витрати на споживання комунальних послуг повинен нести відповідач.

Вказує, що відповідач є власником квартири та особового рахунку цієї житлової площі, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 151 Житлового кодексу України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 322, 526 ЦК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 р., та Статуту ЖБК «Світлана», у відповідача виникає обов'язок своєчасно сплачувати платежі у рахунок покриття втрат на експлуатацію та ремонту будинку, будинкової території та плату за спожиті комунальні послуги.

Посилаючись на те, що відповідач не погашає заборгованість в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 33035,99 грн., яка утворилась за період з 01.01.2013 року по 01.10.2017 р., 26915,11 інфляційного нарахування та 1180,66 грн. як 3% річних, а разом 61131,66 грн.., 1762,00 грн. судового збору та 1450,00 грн. витрат на правову допомогу, що надаються на підставі договору від 20 липня 2016 р., укладеного між ЖБК «Світлана» та адвокатом Трамбовецьким А.В.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Вказував, що у квартирі він не проживає, оскільки постійно проживає за адресою: АДРЕСА_4. Вказував, що у квартирі АДРЕСА_1, проживала його колишня дружина ОСОБА_4, яка була власником квартири та укладала всі договори з ЖБК «Світлана», зокрема про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку споживання води.

Крім того, позивач посилався на те, що опалювальні батареї в квартирі протікали, а тому відповідачем було прийняте рішення про їх обрізання від централізованої мережі будинку та пломбування кранів постачання в квартиру гарячої та холодної води, що і було зроблено майстром ОСОБА_6 та складено відповідний акт від 28.10.2016 р. за підписом ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідач вказував, що 08.11.2016 р. звертався до ЖБК «Світлана» із заявою, в якій просив призначити комісію для засвідчення факту відключення батарей від централізованої опалювальної мережі будинку та опломбування лічильників споживання гарячої та холодної води у квартирі. Також просив засвідчити відсутність газової плити в вищевказаній квартирі та відсутність споживання газу. Проте ЖБК «Світлана» було відмовлено відповідачу у складанні підтверджуючих документів. Посилався на те, що оскільки керівництво кооперативу відмовилося вести з ним перемовини та надавати довідку для подальшого виселення ОСОБА_4 та отримання субсидій, було прийнято рішення про заблокування кранів постачання в квартиру гарячої та холодної води, підтвердженням чого є Акт від 28.10.2016 р. за підписом ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Посилаючись на те, що підведення опалення в квартиру ним було обрізано та заблоковано крани постачання води, договір щодо надання послуг з ним не укладався, жодних послуг ним не отримується, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив ЖБК «Світлана» зазначив, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1994 року по теперішній час. Відповідач постійно мав борги по оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки ніколи їх не сплачував і не сплачує по теперішній час. Частково сплачували родичі (вітчим), потім колишня дружина ОСОБА_4 після оформлення Відповідачем 17.05.2008 року договору дарування квартири на неї. Згідно договору купівлі-продажу від 06.05.2009 року ОСОБА_4 продала половину квартири НОМЕР_2 ОСОБА_8 (також колишня дружина відповідача), далі продовжувала оплату половини послуг по 2011 рік, незважаючи на те, що вона не проживала в даній квартирі з 2010 року. В грудні 2012 року вона повідомила по телефону Правління, що ніяких платежів по квартирі НОМЕР_2 від неї не буде, оскільки договір дарування скасований рішенням Шевченківського районного суду м. Києва. ОСОБА_8 частково сплачувала комунальні послуги без врахування холодної та гарячої води і газу по 30.11.2012 року.

З 01.12.2012 року по теперішній час жодного платежу по квартирі НОМЕР_2 не надходило. На даний час в квартирі АДРЕСА_1 Відповідач проживає разом з новою дружиною ОСОБА_9. Дружина Відповідача ОСОБА_9 працює в поліклініці для студентів і сусіди бачать, коли вона виходить з будинку на роботу. У вечірні години у квартирі НОМЕР_2 завжди горить світло. Постійне проживання в АДРЕСА_1 підтверджується сусідами та складеними Актами.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні підтримав позицію, висловлену у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку про часткове задоволення позову у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у АДРЕСА_1 з 08.08.1991 року (а.с. 49) та став власником даної квартири на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2016. Право власності на квартиру зареєстроване за відповідачем 2 серпня 2016 року (а.с. 9).

Обслуговування та утримання квартир у вказаному будинку здійснює ЖБК «Світлана» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово- комунальних послуг. ЖБК «Світлана» відповідно до ч. 6 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є особливим учасником відносин у сфері житлово- комунальних послуг та може бути, зокрема і споживачем послуг, який на підставі ч. 2 ст. 29 вищезгаданого Закону, якщо він не є виконавцем, укладає договори про надання житлово-комунальних послуг з іншими виконавцями.

Як власник квартири відповідач є споживачем комунальних послуг, що надаються за вказаною адресою обслуговуючим кооперативом ЖБК «Світлана».

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 01.10.2017 за вказаною адресою існує заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 33 035,99 грн., яка утворилась за період з 01.01.2013 року по 01.10.2017 р. (а.с.14-18).

Зокрема, за вказаний період заборгованість з утримання будинку становить 7919,44 грн., з опалення - 14341,87 грн., з постачання гарячої води - 7335,35 грн., постачання холодної води - 2047,47 грн., постачання газу - 1134,10 грн., ремонтний фонд будинку - 240,45 грн., постачання води на загальні потреби будинку - 17,00 грн.

Таку заборгованість, а також плати за невиконання грошового зобов'язання відповідно до ст. 625 ЦК України, просить стягнути позивач з відповідача, посилаючись на те, що відповідач не погасив її у позасудовому порядку.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України, ЦК України та Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

З наданих позивачем суду розрахунків помісячного нарахування платежів за житлово-комунальні послуги (а.с. 14-15) вбачається, що позивачем оплата за житлово-комунальні послуги нараховувалася відповідачу відповідно до розпоряджень КМДА, норм діючого законодавства та тарифів ЖБК, в той же час, як платежі за житлово-комунальні послуги не надходили.

Відсутність укладеного між сторонами договору про надання комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від обов'язку оплатити отримані послуги.

При цьому, визначаючи період, за який підлягає стягненню з відповідача заборгованість з оплати комунальних послуг, суд виходить з того, що власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 став лише в серпні 2016 року, а тому лише з цього періоду він може нести відповідальність за утримання даного будинку та споживання послуг, що надавалися за вказаною адресою.

Судом встановлено, що попередніми власникам квартири були колишні дружини відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_8, та заборгованість утворилася за період, коли право власності відповідачу не належало.

Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов'язує, а відтак зобов'язання щодо утримання майна та надані послуги можуть бути покладені на власника.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення частково, підтверджені належними розрахунками, а тому підлягають задоволенню частково - за період, коли ОСОБА_3 став власником квартири АДРЕСА_1, тобто з серпня 2016 року.

Заборгованість, що утворилася за попередній період, може бути стягнута з осіб, які були власниками даної квартири до серпня 2016 року.

Факт реєстрації відповідача у квартирі з 1991 року не спростовує висновків суду про те, що відповідальність за зобов'язаннями, що виникли у зв'язку з утриманням власності, повинні нести саме власники майна.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що до серпня 2016 року ОСОБА_3 користувався квартирою, належною його колишній дружині. Надані позивачем Акти про проживання у квартирі ОСОБА_3 станом на 15.09.2015, 28.06.2016 не доводять право вимоги до ОСОБА_3 погасити заборгованість з комунальних послуг за період з 1 січня 2013 року, а Акт про проживання станом на 03.07.2017 вже стосується періоду, коли ОСОБА_3 став власником квартири.

За таких обставин, заборгованість з оплати комунальних послуг з ОСОБА_3 підлягає стягненню за період з серпня 2016 року у такому розмірі:

за утримання будинку - 2587,83 грн.,

опалення - 7130,30 грн.,

постачання гарячої води - 3240,44 грн.,

постачання холодної води - 751,35 грн.,

постачання газу - 450,54 грн.,

ремонтний фонд будинку - 224,70 грн.,

споживання води на загальні потреби - 17,00 грн.,

а всього 14 402,16 грн. (а.с.14-15).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов'язання, які відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з врахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (постанова 6-68цс12 Верховного Суду України).

Три відсотки річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3% х кількість днів прострочення платежу : 365 : 100.

Згідно розрахунків позивача, сума заборгованості за отримані послуги в серпні 2016 року становить 516,31 грн. За даною формулою в період з 02 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року строк прострочки становив 425 днів, а тому 3% річних від суми боргу 516,31 грн. складає 18,04 грн.

В вересні 2016 року утворився борг в сумі 516,31 грн., а тому за період з 1 вересня 2016 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 395 днів прострочки, 3% річних від суми боргу 516,31 грн. склало 16,76 грн.

В жовтні 2016 року утворився борг в сумі 916,01 грн., а тому за період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 365 днів прострочки, 3% річних від суми боргу 916,01 грн. склало 27,48 грн.

В листопаді 2016 року утворився борг в сумі 1765,81 грн., а тому за період з 1 листопада 2016 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 334 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 1765,81 грн. склало 48,48 грн.

В грудні 2016 року утворився борг в сумі 1776,18 грн., а тому за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 304 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 1776,18 грн. склало 44,38 грн.

В січні 2017 року утворився борг в сумі 2031,20 грн., а тому за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 273 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 2031,20 грн. склало 45,58 грн.

В лютому 2017 року утворився борг в сумі 1929,28 грн., а тому за період з 1 лютого 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 242 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 1929,28 грн. склало 38,37 грн.

В березні 2017 року утворився борг в сумі 1874,97 грн., а тому за період з 1 березня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 214 днів прострочки, 3% річних від суми боргу 1874,97 грн. склало 32,98 грн.

В квітні 2017 року утворився борг в сумі 679,86 грн., а тому за період з 1 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 183 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 679,86 грн. склало 10,23 грн.

В травні 2017 року утворився борг в сумі 501,92 грн., а тому за період з 1 травня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 153 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 501,92 грн. склало 6,31 грн.

В червні 2017 року утворився борг в сумі 377,85 грн., а тому за період з 1 червня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 122 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 377,85 грн. склало 3,79 грн.

В липні 2017 року утворився борг в сумі 373,75 грн., а тому за період з 1 липня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 92 дні прострочки, 3% річних від суми боргу 373,75 грн. склало 2,83 грн.

В серпні 2017 року утворився борг в сумі 497,49 грн., а тому за період з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 61 день прострочки, 3% річних від суми боргу 497,49 грн. склало 2,49 грн.

В вересні 2017 року утворився борг в сумі 645,16 грн., а тому за період з 1 вересня 2017 року по 30 вересня 2017 року, тобто за 30 днів прострочки, 3% річних від суми боргу 645,16 грн. склало 1,59 грн.

Загальний розмір 3% річних на суми щомісячних платежів за період з 02 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року склав 299,31 грн..

Інфляційне збільшення боргу слід обраховувати за такою формулою: сума основного боргу х індекс інфляції : 100 - сума основного боргу.

Таким чином, у серпні 2016 року сума боргу становила 516,31 грн., індекс інфляції 1,007, а тому сума інфляційного збільшення склала 3,61 грн.

У вересні 2016 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 1032,62 грн., індекс інфляції 1,037, а тому сума інфляційного збільшення склала 38,21 грн.

У жовтні 2016 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 1948,63 грн., індекс інфляції 1,075, а тому сума інфляційного збільшення склала 146,15 грн.

У листопаді 2016 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 3714,44 грн., індекс інфляції 1,053, а тому сума інфляційного збільшення склала 196,86 грн.

У грудні 2016 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 5490,62 грн., індекс інфляції 1, а тому інфляційного збільшення боргу не було.

У січні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 7521,82 грн., індекс інфляції 1,003, а тому сума інфляційного збільшення склала 22,57 грн.

У лютому 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 9451,10 грн., індекс інфляції 1,002, а тому сума інфляційного збільшення склала 18,90 грн.

У березні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 11326,07 грн., індекс інфляції 1,050, а тому сума інфляційного збільшення склала 566,30 грн.

У квітні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 12005,93 грн., індекс інфляції 1,005, а тому сума інфляційного збільшення склала 60,03 грн.

У травні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 12507,85 грн., індекс інфляції 1,013, а тому сума інфляційного збільшення склала 162,60 грн.

У червні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 12885,70 грн., індекс інфляції 1,016, а тому сума інфляційного збільшення склала 206,17 грн.

У липні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 13259,45 грн., індекс інфляції 1,002, а тому сума інфляційного збільшення склала 26,52 грн.

У серпні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 13756,94 грн., індекс інфляції 1,000, а тому інфляційного збільшення боргу не було.

У вересні 2017 року сума боргу збільшилася на заборгованість у поточному місяці та становила 14402,16 грн., індекс інфляції 1,020, а тому сума інфляційного збільшення склала 288,04 грн.

Загальна сума інфляційного збільшення боргу за період з 02 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року склала 1735,96 грн.

За таких обставин, з відповідача необхідно стягнути на користь Житлово-будівельного кооперативу «Світлана» 14402,16 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 1735,96 грн. інфляційного збільшення боргу та 299,31 грн. як 3% річних за період з 2 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року, що разом становить 16 437, 43 грн.

Таких висновків суду не спростовують доводи відповідача про те, що він постійно проживає в квартирі АДРЕСА_4, адже будучи власником квартири АДРЕСА_1, він зобов'язаний нести витрати на утримання належного йому майна та оплачувати надані послуги обслуговуючою організацією. Крім того, довідка про постійне проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_4, видана ЖБК «Проектувальник-5», головою правління якого є колишня дружина відповідача - ОСОБА_8, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, суд критично ставиться до її змісту.

Висновків суду про необхідність стягнення заборгованості з відповідача не спростовують також надані відповідачем докази, оскільки на переконання суду такі докази не є належними та допустимими. Зокрема Акт від 27.08.2016 року щодо вибиття замка вхідних дверей не доводить факту проживання у квартирі ОСОБА_4 Акт від 27.08.2016 року щодо відсутності газової плити та опломбування труб складено неуповноваженими особами, оскільки такі дії могли бути здійснені за погодженням з Правлінням ЖБК «Світлана» працівниками компанії «Київгазенерджі». Акт від 28.10.2016 року про факт опломбування кранів холодної та гарячої води спростовується даними про те, що відповідачем надавалися показники лічильників.

Твердження відповідача про відключення його квартири від центрального опалення не відповідають дійсності, оскільки не доведені належними та допустимими доказами, а також спростовуються доводами позивача про те, що самостійно відключити батареї не можливо, оскільки технічно необхідний злив води. До позивача ОСОБА_3 із заявою по злив води та відключення опалення не звертався.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 1450,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки як вбачається з розрахунку витрат на правову допомогу від 18.01.2018 (а.с.42) позивачу було складено позовну заяву та розрахунок заборгованості юристом ТОВ «Київський центр права», що в розумінні ст. 137 ЦПК України не є власне витратами на професійну правничу допомогу, що надана адвокатом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1762,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 68, 150, 156, 179 Житлового кодексу України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 81, 137, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Світлана» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Світлана» () 14402,16 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 1735,96 грн. інфляційного збільшення боргу та 299,31 грн. як 3% річних за період з 2 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року, що разом становить 16 437, 43 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Світлана» () 1762,00 грн. судового збору.

В решті позовних вимог - позивачу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27 листопада 2018 року.

Суддя Т. В. Войтенко