ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Лисиці Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Лайн ЛТД», про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року, постановлену в складі судді Савицького О.А. від 22 лютого 2018 року ,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року заявник звернувся до суду із скаргою на рішення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення виконавчого документа стягувачу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 07.03.2017 ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 44061709 у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Вважав, що дії ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві свідчать про неналежне проведення ним виконавчих дій, а відтак вказана постанова порушує права заявника та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, просив скасувати постанову ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві від 07.03.2017 та зобов'язати Відділ поновити виконавче провадження ВП № 44061709.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018 скаргу задоволено.

Справа № 2-1841/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4187/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07 березня 2017 року. Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві поновити виконавче провадження ВП № 44061709 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості в розмірі 3 522 565,99 грн. на підставі виконавчого листа № 2-1841/11, виданого 10 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказував, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність доказів з боку банку щодо неотримання ним постанови про повернення виконавчого документа та на порушення ним процесуальних строків, оскільки банк звернувся зі скаргою з порушенням десятиденного строку, встановленого законом. В той же час, державним виконавцем були дотримані норми Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник вказував, що державним виконавцем здійсненні всі необхідні заходи, направлені на розшук майна, а відтак просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2014 позов ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «Трейд Лайн ЛТД» про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором № 027-06-07 від 15.06.2007 в сумі 3 522 565,99 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», третя особа: ТОВ «Трейд Лайн ЛТД» про припинення правовідношення відмовлено.

Постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві від 22.07.2014 за вказаним рішенням суду відкрито виконавче провадження ВП № 44061709.

Постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві від 22.07.2014 року накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу.

07.03.2017 ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві винесено постанову, якою виконавчий документ повернуто стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 44061709 на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Задовольняючи скаргу банку, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було здійснено у повному обсязі та у встановлені законом строки перевірки майнового стану боржника, а тому оскаржувана постанова є неправомірною та такою, що порушує права заявника на судовий захист.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, Законом передбачені заходи щодо обов'язку державного виконавця вчиняти дії задля примусового виконання судових рішень.

Зокрема, відповідно до ст. 10 вказаного вище Закону такими заходами є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження у справі було відкрито 22.07.2014.

22.07.2014 направлено запити до УДАІ МВС України м.Києва, УДАІ МВС України в Київській області, Департаменту моніторингу та стратегії розвитку фондового ринку ДКЦПФР, Державної інспекції сільського господарства в Київській області, Головного управління Держземагенства у Київській області, Державної авіаційної служби України, Інспекції Головного державного реєстратора флоту у м. Києві та Укрморрічінспекції в м. Києві.

Матеріали справи містять відомості щодо наявності у боржника заставного майна, на яке накладено арешт, а також іпотечного майна згідно договору іпотеки.

Разом з тим, з моменту направлення останнього запиту в рамках даного виконавчого провадження, державним виконавцем не було вчинено жодних дій для перевірки наявності іншого майна у боржника, а також фінансового стану останнього.

Судом першої інстанції правильно зазначено щодо бездіяльності державного виконавця з приводу встановлення фінансового стану ОСОБА_2, оскільки матеріали справи не містять відомостей про вчинення заходів державним виконавцем, направлених на виявлення рахунків у банків та доходів боржника.

Таким чином, всупереч вимогам Закону, держаний виконавець не вчинив всіх необхідних дій щодо примусового виконання рішення суду, що призвело до невиконання рішення суду.

Відтак, колегія суддів вважає постанову про повернення виконавчого провадження передчасною, такою, що не відповідає вимогам Закону, а тому вона підлягає скасуванню.

Доводи скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді