Справа № 135/488/18
Провадження № 22-ц/772/1605/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Патраманський І. О.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 рокуСправа № 135/488/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Берегового О.Ю., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 31 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання дитини,

Рішення ухвалив суддя Патраманський І.О.

Рішення ухвалено у м. Ладижині Вінницької області.

Повний текст рішення складено 31 травня 2018 року,

Встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Ладижинського міського суду від 3 листопада 2015 року з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У нього змінилось сімейне та матеріальне становище, так як 21 травня 2017 року він уклав новий шлюб з ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7. Тобто на даний час у нього на утриманні знаходиться троє осіб: донька ОСОБА_5, на утримання якої він сплачує аліменти, син ОСОБА_7 та дружина, яка не працює, оскільки доглядає за сином до досягнення ним трирічного віку, в зв'язку з чим відбулось погіршення його матеріального становища, а тому він має право на зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання доньки ОСОБА_5.

Зазначив, що розмір його заробітної плати за останні 6 місяців складає 10 673,45 грн.; середній розмір стягуваних аліментів за останні 6 місяців в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) становить 2029,83 грн. В разі стягнення аліментів в меншому розмірі - 1/6 частина заробітку сума аліментів складатиме в середньому 1778,91 грн., що є набагато більшим за мінімальний розмір аліментів, визначений ч. 2 ст. 182 СК України.

В зв'язку з цим просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 частини його заробітку щомісячно до 1/6 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 31 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання дитини відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Зазначив, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим через порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, а також судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Відповідач ОСОБА_4 надіслала відзив на апеляційну скаргу, зазначивши, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з підстав необгрунтованості та безпідставності. Також вказала, що будь-яких особливих обставин, які б давали б підстави позивачу змінити розмір стягнених аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 із 1/4 частини його доходу до 1/6 частини його доходу не існує. Батько дитини ОСОБА_3 має добрий стан здоров'я і стабільний щомісячний дохід, який згідно довідки про доходи, має тенденцію до збільшення. Він одружився вдруге і став батьком другої дитини. Вона не працевлаштована, оскільки постійно займається доглядом за дочкою ОСОБА_5, 2013 року народження, яка має хворобливий стан здоров'я, тому потребує постійної уваги матері. Враховуючи вимоги ст. 128 КЗпП України в тому, що відрахування із заробітної плати не повинні становити більше 50 % від заробітної плати, а у виключних випадках - до 70 % заробітної плати, а ОСОБА_3 сплачує на утримання його доньки 25 % заробітної плати, то таке відрахування не ставитиме його у скрутне матеріальне становище та не порушуватиме прав його інших утриманців. Судом першої інстанції правильно застосовані норм матеріального і процесуального права, надано належну оцінку доводам сторін. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 абзацу 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже, справа розглядається Апеляційним судом Вінницької області, який діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13 вересня 2013 року (а. с. 6).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 3 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подання заяви до суду - з 15 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття; а також - аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подання заяви до суду - з 15 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною трьох років (а. с. 8-9).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 3 листопада 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 7).

21 травня 2017 року позивач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 21 травня 2017 року (а. с. 10). ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 11).

Згідно довідки ДТЕК Ладижинська ТЕС № 162 від 17 квітня 2018 року ОСОБА_3 працює у ПАО «ДТЕК Західенерго» та його дохід за період з січня 2017 року до березня 2018 року склав 142 490,97 грн.; сплачені аліменти за цей період на загальну суму 27 600,02 грн. (а. с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов'язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини.

Звернувшись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_3 послався на те, що у нього відбулося погіршення матеріального стану, оскільки він уклав новий шлюб, від якого у нього народився син, який знаходиться на його утриманні; крім того він утримує дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Також зазначив, що в разі стягнення з нього аліментів у меншому розмірі (1/6 частини заробітку) сума аліментів складатиме 1778,91 грн., що набагато більше мінімального розміру аліментів, визначеного ч. 2 ст. 182 СК України, який складає 731 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач у виконання вимог ст. 12, 81 ЦПК України не довів суду, що його матеріальний стан змінився настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання доньки у визначеному судом розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Зміна сімейного стану позивача, на думку суду, не впливає на погіршення його матеріального стану.

Як свідчать матеріали справи, позивач має нормальний стан здоров'я, є працездатною особою молодого віку - 28 років, має постійне місце роботи та постійний дохід, а тому має всі можливості матеріально утримувати своїх дітей від першого та другого шлюбів, що є його обов'язком відповідно до ст. 180 СК України.

Разом з тим позивачем не доведено, що його дружина та його малолітній син від другого шлюбу знаходяться виключно на його утриманні, враховуючи те, що син позивача народився ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з чим на даний час дружина позивача має право на отримання щомісячних соціальних виплат при народженні дитини.

Крім того, виходячи із розміру заробітної плати позивача, місячний розмір якої в середньому складає 9499,40 грн., частка заробітної плати, яка залишається після відрахування аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини, буде достатньою для забезпечення мінімального рівня його життя та його малолітнього сина, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом на 2018 рік.

Позивач є морально зрілою особою, а тому повинен розуміти реалії життя, що стосуються його обов'язку матеріально забезпечувати своїх дітей, а також те, що при визначені розміру аліментів слід враховувати перш за все інтереси дитини, її право на належний рівень життя, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги позивача в тій частині, що його матеріальний стан погіршився в зв'язку з укладенням нового шлюбу та народженням дитини. Визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства України, а його зменшення у зв'язку із наявністю на утриманні позивача сина ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_10 без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не буде спрямовано на належне забезпечення доньки ОСОБА_5 від шлюбу з відповідачем та суперечитиме інтересам цієї дитини.

За наведених обставин апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги позивача в тій частині, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач є здоровою та працездатною особою, але не працює, є безпідставними з огляду на те, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів за позовом платника аліментів слід враховувати зміну матеріального або сімейного стану того з батьків, хто звернувся до суду з відповідним позовом.

За наведених обставин суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:О.Ю. Береговий
В.В. Сопрун

Повне судове рішення складено 19 липня 2018 року

Згідно з оригіналом

Суддя М.В. Матківська