печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Литвинової І.В.,

при секретарі - Чепізі Є.І.,

за участі:

представника позивача - Чубко Я. С.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість по сплаті депозитарних послуг та штрафу у сумі 36 257, 82 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1 378, 00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 31 жовтня 2014 року сторонами був укладений кредитний договір про обслуговування рахунку у цінних паперах № НОМЕР_2, відповідно до якого позивач зобов'язався, надавати відповідачу, як депоненту, послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, або надати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до «Положення про здійснення депозитарної діяльності» та інших актів законодавства України. Відповідач у свою чергу, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати послуги депозитарної установи, згідно з умовами та розцінками, передбаченими договором та тарифами, встановленими депозитарною установою. У відповідності з вимогами договору, позивач належним чином виконує свої зобов'язання, а відповідач свої зобов'язання щодо сплати вартості послуг депозитарної установи не виконує, у зв'язку із чим, заборгованість останнього складає 36 257, 81 грн.

Ухвалою судді від 12 грудня 2016 року, після отримання судом відповіді на запит щодо відомостей про адресу реєстрації відповідача, у справі відкрито провадження /а. с. 45, 46/.

21 березня 2017 року представник позивача у судовому засіданні подав суду клопотання про зобов'язання ПАТ «Національний депозитарій України» у зв'язку із припиненням провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності депозитарної установи АТ «Дельта Банк» та переданням документів, копій баз даних, баз даних та архівів баз даних Національному депозитарію України, надати виписки про операції з цінними паперами відповідача-депонента на рахунку у цінних паперах НОМЕР_3, відкритого у депозитарній установі АТ «Дельта Банк» за період з 01 січня 2015 року по 30 квітня 2015 року, яке ухвалою суду, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до журналу судового засідання, задоволено /а. с. 60/.

19 квітня 2017 року до суду від ПАТ «Національний депозитарій України» засобами поштового зв'язку надійшла інформаційна довідка на судовий запит, згідно з ухвалою суду від 21 березня 2017 року /а. с. 82, 83, 84/.

Представник відповідача 13 березня 2018 року подав суду заяву про витребування доказів - копії Акту-рахунків наданих послуг, які направлялися відповідачу на виконання п. 4.2 договору про обслуговування рахунку у цінних паперах № НОМЕР_2 від 31 жовтня 2014 року, яка ухвалою суду, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено /а. с. 128-129, 132/.

Також у судовому засіданні 13 березня 2018 року представник відповідача просив суд застосувати строки спеціальної позовної давності - один рік - у частині стягнення штрафу у сумі 12 085, 95 грн, заяву про що судом долучено до матеріалів справи /а. с. 127, 132/.

Ухвала суду від 13 березня 2018 року представником позивача виконана 13 квітня 2018 року - витребувані судом письмові докази засобами поштового зв'язку до суду надійшли 20 квітня 2018 року /а. с. 134-140/.

11 червня 2018 року до суду подано відзив відповідача на позовну заяву, у якому представник вказав, що позивач необґрунтовано та безпідставно просить стягнути з відповідача грошові кошти за начебто надані депозитарні послуги, за які не виставлялися акти-рахунку на вимогу пункту 4.2 договору про обслуговування рахунку у цінних паперах, та які позивач належним чином не надсилав депоненту - ОСОБА_3 /а. с. 145-146/.

Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

31 жовтня 2014 року сторонами був укладений кредитний договір про обслуговування рахунку в цінних паперах № НОМЕР_2, відповідно до якого позивач зобов'язався надавати відповідачу, як депоненту, послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі його розпоряджень та в інший спосіб, передбачений законодавством, надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до «Положення про ведення депозитарної діяльності», затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» від 23 квітня 2013 року за № 735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2013 року за № 1084/23616 та інших актів законодавства України /а. с. 6-9/.

Відповідно до п. 3.1. тарифів, вартість внесення змін до анкети рахунку у цінних паперах встановлена в розмірі 50, 00 грн. за одну операцію. Такі операції проводились банком 28 січня 2015 року та 11 лютого 2015 року, що підтверджується відповідними розпорядженнями на внесення змін до рахунку у цінних паперах за вказані дати, підписаними ОСОБА_4, який, відповідно до анкети рахунку у цінних паперах виконував функції розпорядника рахунку у цінних паперах відповідача /а. с. 11, 13, 14, 15/.

Відповідно до п. 5.1. тарифів, вартість обліку цінних паперів фізичної особі резидента становить 0,005 %, але не менше 50, 00 грн та не більше 750, 00 грн, відсотковою базою для розрахунку вартості послуг є номінальна вартість пакету цінних паперів /а. с. 11/.

Як вбачається з виписки про стан рахунку в цінних паперах № 139 від 30 січня 2015 року, загальна номінальна вартість лише одного з видів цінних паперів, яка належала відповідачу та обліковувалась в депозитарній установі становила більше НІЖ ,00 грн 0,005 % з вказаної суми становить 100 000, 00 грн /а. с. 16/.

29 січня 2015 року на підставі розпоряджень на виконання облікової операції, вартість кожної якої з яких становить 200, 00 грн (п. 9.1. тарифів), було виконано 11 операцій поставки прав на цінні папери /а. с. 17-27/.

28 січня 2015 року на підставі розпорядження відповідача на виконання облікової операції проведено розблокування прав на цінні папери акції прості іменні ПА «Кредитпромбанк» (додаток № 9). Аналогічна операція з розблокування акцій простих іменних ПАТ «Омега банк» була проведена за розпорядження відповідача 11 лютого 2015 року, вартість кожної з яких, згідно з п. 12.1 тарифів, становить 300, 00 грн /а. с. 34/.

Таким чином заборгованість відповідача за адміністративні операції становить 100, 00 грн, за операції поставки прав на цінні папери - 2 200, 00 грн, послуги з проведення розблокування цінних паперів - 600, 00 грн,

Як вбачається з розпорядження на виконання облікової операції з блокування цінних паперів від 01 жовтня 2010 року, номінал акцій, які належали відповідачу та були заблоковані, становить 255 055 000, 00 грн.

Національний депозитарій України, враховуючи встановлені ним тарифи на послуги блокування цінних паперів, щомісяця виставляє рахунки AT «Дельта «Банк» за вказані послуги. Таким чином, загальна заборгованість відповідача за вказаний період залежала від кількості днів у місяці та становить: січень 2015 року - 4 582, 90 грн, лютий 2015 року - 4 478, 10 грн, березень 2015 року - 4 582, 90 грн, квітень 2015 року - 4 547, 97 грн. Загальна заборгованість за послуги блокування цінних паперів становить 18 191, 87 грн /а. с. 10/.

Також, у січні та лютому 2015 року відповідач отримав інформацію про стан рахунку у цінних паперах. Вартість такої послуги, відповідно до п. 18 тарифів, становить 40, 00 грн. за кожну операцію. Отже загальна заборгованість за вказані послуги становить 80, 00 грн /а. с. 41-42/.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, загальна заборгованість відповідача за договором про обслуговування рахунку у цінних паперах № НОМЕР_2 від 31 жовтня 2014 року становить 24 171, 87 грн.

Згідно з п. 5.7 договору, прострочення депонентом платежу за надані депозитарною установою депозитарні послуги більш як на два місяці вважається відмовою від виконання умов договору, у зв'язку з чим депонент, крім основної суми заборгованості перед депозитарною установою, повинен сплатити депозитарній установі штраф у розмірі 50 % основної суми заборгованості.

Таким чином позивач просив суд на користь відповідача, крім основної заборгованості по сплаті депозитарних послуг, стягнути суму штрафу у розмірі 12 085, 95 грн, нарахувавши його за період з січня 2015 року по квітень 2015 року.

Згідно з умовами пункту 2.2.1 договору про обслуговування рахунку в цінних паперах № НОМЕР_2 від 31 жовтня 2014 року, депозитарна установа зобов'язана відкрити депоненту рахунок у цінних паперах протягом трьох робочих днів від дати подання депонентом до депозитарної установи документів, визначених законодавством України та Положенням для відкриття рахунку у цінних паперах. Пунктом 4.5 договору передбачено, у випадку неотримання від депозитарної установи акту-рахунку про надання послуг до 25 числа місяця, наступного за місяцем отримання послуг, депонент зобов'язаний повідомити про це депозитарну установу листом, надісланим засобами факсимільного зв'язку з наступним направленням листа засобами поштового зв'язку.

Доводи сторони відповідача про те, що ОСОБА_3 не отримував актів-рахунків, судом відхиляються, оскільки, згідно з умовами договору № НОМЕР_2 від 31 жовтня 2014 року, у нього як у депонента виникав обов'язок повідомлення депозитарної установи про те, що ним не було отримано такого акту-рахунку. Доказів виникнення таких обставин представником відповідача не надано.

Відтак суд вважає, що, оскільки ОСОБА_3 не повідомляв про факти неотримання ним актів-рахунків, депозитарною установою вони направлялися, а відповідач їх одержував.

Відповідно до положень статей 257, 258 Цивільного кодексу України, загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені - один рік.

Слив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, згідно із змістом частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України.

Встановлено судом, що строк позовної давності щодо стягнення штрафу за період з січня по квітень 2015 року сплив у квітні 2016 року, проте позивач звернувся до суду з позовом 24 листопада 2016 року, пропустивши спеціальний строк позовної давності щодо стягнення штрафу.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обґрунтованість позовних вимог позивача знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, проте підлягають задоволенню частково, у зв'язку із застосування строків спеціальної позовної давності в один рік щодо періоду нарахування штрафу, заяву про що представник відповідача подав 13 березня 2018 року.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 378 грн.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись

ст. ст. 3, 8, 21, 55, 61, 124, 129, 129-1 Конституції України,

ст. ст. 1-11, 16, 256, 258, 526, 530, 610-612, 625 Цивільного кодексу України,

ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України,

суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. 01021, АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () заборгованість в розмірі 24 171 грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І. В. Литвинова