Справа № 570/3264/18
провадження № 2/570/1296/2018
У х в а л а

16 липня 2018 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177, 184 ЦПК України при подачі цивільного позову ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

покликаючись на неможливість отримання спадщини після смерті 15 вересня 2014 року свого батька ОСОБА_2 позивач у поданій до суду 16 липня 2018 року позовній заяві просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті по вул.Березовій, діл.№210 в масиві Західний-1 СТ "Західний" Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, при тому, що вона зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

З юридичної точки зору позовна заява не оплачена судовим збором, так як відсутність печатки банку про зарахування коштів не є належним виконанням вимог закону.

Згідно п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п.27 судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Відповідно до інформаційного листа від 10 листопада 2011 року N 12-6621/11 Державної судової адміністрації України судовий збір відповідно до Закону може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку та справляється за місцем розгляду справи. Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Вважаю, що позовна заява подана та оформлена не у порядку, встановленому ЦПК України, оскільки допущені недоліки, що перешкоджають відкрити по ній провадження.

У зв`язку з тим, що реквізити заяви не додержані, суддя згідно ч.1 ст.185 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Строк для виправлення недоліків визначений ЦПК України. Якщо позивач виконає зазначені вимоги, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст.353 цього Кодексу. Оскільки винесена ухвала не входить до вказаного переліку, тому оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції прав людини та основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Кушнір Н.В.