Справа № 753/3280/17 Головуючий в суді І інстанції КолесникО.М.
Провадження № 22ц-824/1094/18 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

27 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Іванової І.В. та Матвієнко Ю.О., розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-2» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року представник ТОВ «Рада-2» звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідач ОСОБА_3 є споживачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкових територій по АДРЕСА_1, які надає товариство.

Вказує, що відповідач не сплачує належним чином коштів за надані послуги, тому станом на 12 червня 2018 року за ним рахується заборгованість у розмірі 21 587, 14 грн., яку він просить стягнути на його користь, а також 4879, 39 грн. інфляційних втрат, 1203, 73 грн. трьох відсотків річних, 942, 95 грн. пені.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, представник ТОВ «Рада-2» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи. Зазначає, що відповідач є споживачем послуг по обслуговуванню будинку і прибудинкової території, які надає ТОВ «Рада-2» по вул.. Ревуцького, 9 у м. Києві, а відсутність письмового договору між сторонами про надання цих послуг не позбавляє споживача обов'язку від сплати фактично наданих послуг, а тому вважає висновок суду про відмову у задоволенні позову необґрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Тариф на послуги утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надаються ТОВ «РАДА 2» за адресою: АДРЕСА_1, затверджено постановою Київської міської державної адміністрації № 591 від 19 червня 2015 року.

Крім того, у матеріалах справи також є копії договорів про управління будинком та надання послуг з його утримання, укладених між ТОВ «Рада-2» та іншими мешканцями будинку по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.130-176).

Також, між ТОВ «Рада-2» та ТОВ «Володар-Роз» укладено договір про вивезення та знешкодження твердих побутових відходів (т.1, а.с.173).

Рішенням адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 24.04.2014 року, на яке посилається представник відповідачки як на доказ неправильності визначення тарифів за утримання будинку та прибудинкової території, визнано дії ТОВ «Рада-2», які полягають у нарахуванні власникам (наймачам) квартир у будинку по АДРЕСА_1 плати за надані послуги за утримання будинку і споруд та прибудинкової території за тарифом, який не встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради для будинку порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді користування монопольним становищем на ринку надання послуг, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів.

Однак, даним рішенням лише припускається, що домінуюче становище позивача може призвести до ущемлення власників (наймачів) квартир у будинку по АДРЕСА_1, і не підтверджує факту відсутності надання комунальних послуг за вказаною адресою.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 власник квартири зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, встановлені договором або законом, проводити за власні кошти ремонт квартири.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Загальними умовами виконання зобов'язання, що встановлені ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України , інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено, що ТОВ «Рада-2» надавало послуги з обслуговування будинку і прибудинкової території по АДРЕСА_1, крім того, не зважаючи на відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, із фактичних правовідносин, що склалися між сторонами, вбачається, що такі договірні відносини між ними існували та існують і у матеріалах справи відсутні належні докази того, що відповідач відмовився від отримання таких послуг, будь-яких доказів не отримання послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, отримання їх в меншому розмірі або надання неякісних послуг відповідач не надав, а тому, оскільки саме на власника житлового приміщення покладено обов`язок по своєчасній сплаті за житлово-комунальні послуги, місцевий суд дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог.

Крім того, висновки місцевого суду про те, що ТОВ «Рада-2» було нараховано заборгованість за комунальні послуги за незатвердженими тарифами, колегія суддів вважає також необґрунтованими, оскільки дані тарифи затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 червня 2015 року, а відповідачем наданий позивачем розрахунок заборгованості належним чином не спростований, поряд з цим відповідачем також не було сплачено коштів за послуги консьєржа відповідно до укладеного між сторонами договору від 01 лютого 2012 року, а тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Поряд з цим, оскільки відповідачем були порушені грошові зобов'язання по сплаті житлово-комунальних послуг, тому відповідно до ст. 625 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню сума інфляційних втрат у розмірі 4879, 39 грн., трьох відсотків річних у розмірі 1203, 73 грн., а також пені за порушення умов договору про надання послуг консьєржа відповідно до умов договору у розмірі 942, 95 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та неповним з'ясуванням усіх обставин справи, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-2» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-2» (код ЄДРПОУ - 32070519) 21 587 грн. 14 коп. - заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, 4879 грн. 39 коп. - інфляційних втрат, 1203 грн. 73 коп. - трьох відсотків річних, 942 грн. 95 коп. - пені, а всього - 28 613 (двадцять вісім тисяч шістсот тринадцять) грн. 21 коп., а також 4000, 00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: