Справа №717/1530/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про визнання права на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на самочинно збудовані будівлі, а саме: житловий будинок позначений літ. „А", огорожу № 1-3, вимощення № І, які розташовані в АДРЕСА_1 Судовий збір не стягувати з відповідача.

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача до суду не з'явився. Сільський голова с. Бузовиця Перчук Т.В. подала до суду заяву, у якій позов визнає, заперечень немає.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився. У поданій до суду позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка розташована по АДРЕСА_1, у 2009 році самочинно, а саме без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, збудував житловий будинок позначений літ. „А", огорожу № 1-3, вимощення № І. Вказана обставина стверджується копією технічного паспорта.

Загальна вартість вище вказаного житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами становить 189325 гривень. Вказана обставина стверджується висновком про вартість майна.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,21 га, кадастровий номер НОМЕР_2, на якій розташовані спірні споруди. Земельна ділянка належить позивачу на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 03 травня 2017 року. Позивач став власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 на підставі рішення Бузовицької сільської ради від 21 квітня 2017 року.

Самочинно збудований будинок не порушує правила пожежної безпеки та санітарні норми, розташований відповідно до державних будівельних норм, за результатами технічного обстеження придатний до надійної і безпечної експлуатації.

Позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про прийняття в експлуатацію зазначеного об'єкта нерухомого майна. 19 травня 2017 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області повідомило позивача, що пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.05.2011 року № 461, визначено що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішення суду, він приймається в експлуатацію згідно вказаного порядку за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У відповідності до п. 9 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" органу державного архітектурно-будівельного контролю були наданні повноваження до 31.12.2015 року приймати в експлуатацію об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт.

Зважаючи на відповідь Державної архітектурно будівельної інспекції від 19 травня 2017 року, право ОСОБА_1 підлягає саме судовому захисту.

Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Отже, виходячи зі змісту ст. 376 ЦК України слід дійти висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є, та не являється забудовником. Зазначена умова є єдиною для визнання права власності на об'єкт нерухомості за такою особою.

Частина 3 ст. 376 ЦК України, на відміну від частини п'ятої цієї статті, не ставить набуття права власності особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, у залежність від відповідності виконаних робіт державним будівельним нормам і правилам та порушення прав третіх осіб або суспільних інтересів.

Як зазначено вище, самочинне будівництво було проведено на земельній ділянці, яка була надана позивачу в установленому порядку під уже збудоване самочинне нерухоме майно. Таке будівництво відбулося з боку позивача до отримання земельної ділянки у власність. Відтак, суд вбачає правові підстави для застосування ч. 3 ст. 376 ЦК України

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України. Як вбачається із матеріалів справи самочинно збудовані будівлі позивачем у 2009 році, а земельну ділянку він набув 24 квітня 2017 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на самочинно збудований будинок, який розташований по вулиці Хлібна, 48 у с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області.

На підставі ст.ст. 15, 16, 328, ст. 376 ЦК України у редакції 2003 року, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,209,258,263,264,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04418682, про визнання права на самочинно збудоване нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою „А", огорожу позначену № 1-3, вимощення позначене № І, які розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 січня 2018 року.

Суддя: