"27" грудня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
27 грудня 2018р. Справа №642/4930/18 Провадження №2/642/1668/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;
За відсутності позивачки ОСОБА_3, яка заявила про розгляд справи за її відсутності, відповідача ОСОБА_4, повідомленого про день та час розгляду справи;
розглянув у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст. 181, 182,183, 191 СК України заявляє позовні вимоги до ОСОБА_4, а саме:
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітніх дітей:
сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_3;
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_4;
у розмірі 1/3 (однієї третини) від отриманих доходів, щомісяця, починаючи з 13.09.2018р. до дня досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивачка вказала, 02 жовтня 2004 року, між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб за актовим записом № 1873. Від шлюбу мають двох спільних дітей:
Син: ОСОБА_7 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-ВЛ № 030254, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова 02 грудня 2005 року.;
Син: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-ВЛ № 216612, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова 28 вересня 2010 року.
Спільне життя між сторонами було припинено, шлюб не розірвано. Відповідач, після припинення спільного проживання, не приймає участі в утримання дітей, тому позивачка заявляє позовні вимоги.
Відповідач свого відзиву щодо заявлених позовних вимог, суду не надав.
Позивачка на позові наполягала, що вказала в заяві наданою суду.
Судом встановлені наступні факти та обставини:
02 жовтня 2004 року, між сторонами, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб за актовим записом № 1873, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ №170437 від 21 вересня 2011 року.
Під час реєстрації шлюбу позивачка не змінювала своє прізвище «Попович», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ №170437 від 21 вересня 2011 року.
Під час шлюбу у сторін народилось діти, а саме:
Син: ОСОБА_7 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-ВЛ № 030254, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова 02 грудня 2005 року;
Син: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-ВЛ № 216612, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова 28 вересня 2010 року.
Спільне життя між сторонами було припинено, шлюб не розірвано. Відповідач, після припинення спільного проживання, не приймає участі в утримання дітей, тому позивачка заявляє позовні вимоги.
Дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:
Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III передбачено: Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до вимог статті 180 СК України визначено: Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 ч.3 СК України визначено: За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Вимогами статті 182 СК України визначено: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 183 СК України визначено: Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Статтею 191 СК України визначено: Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Отже, суд вважає, з аналізу вказаних норм закону, на думку суду, вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на дітей в заявленому розмірі є обґрунтованою не суперечить вимогам закону. Оскільки відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
За таких обставини заявлена сума розміру аліментів щодо стягнення з відповідача не порушує принцип рівності прав та обовязків батьків, щодо утриманню неповнолітніх дітей та самим інтересам дитини.
Отже, позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню.
Суд також вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць, що відповідатиме завданням сімейного законодавства, відповідно до якого регулювання сімейних відносин здійснюється цим Сімейним кодексом здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, взаємодопомоги і підтримки, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю фізичного розвитку, для чого вона потребує матеріального забезпечення.
Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, 430 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітніх дітей:
сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_3;
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_4;
у розмірі 1/3 (однієї третини) від отриманих доходів, щомісяця, починаючи з 13.09.2018р. до дня досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80коп.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах одного місяця підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв