Справа № 487/7814/15-ц
Провадження № 2/487/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Полінкевич К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просили виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 61/200 частину житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить їм на праві власності у відповідності до свідоцтв про право власності на спадщину за законом від 14.11.2006 року.

Свої вимоги мотивували тим, що на даний час між співвласниками будинку виникають суперечки з приводу користування спільним будинком.

07.10.2015 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Корнешової Т.В. відкрито провадження по даній справі.

13.04.2017 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Корнешової Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу.

21.07.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла справа з Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області з повідомленням про неможливість дачі висновку у цивільній справі № 487/41/17 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння.

24.07.2017 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. дану справу прийнято до свого провадження.

25.09.2017 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. призначено судову будівельно-технічну експертизу.

19.06.2018 року до суду надійшло повідомлення завідувача Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ №17-1421-1422 про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи, у зв'язку з тим, що передплата експертних робіт не проведена. Ухвала суду від 25.09.2017 року залишається без виконання.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту позовної заяви, правовою підставою, на якій ґрунтуються позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є виділ частки домоволодіння, що згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.3, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна, питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зі змісту частини 3 статті 358 ЦК України убачається, що кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтями 364,367 ЦК України передбачається, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, яке може бути також поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. На відміну від виділу, за яким право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності, у разі поділу (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Відповідно роз'яснень, викладених в пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Такий порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.3, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна, питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. А відповідно до п.1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку, квартирі, не допускається.

Враховуючи вищенаведене у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко