ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року, ухваленого в складі судді Кондратенко О.О. (повний текст рішення суду складений 20.07.2018),-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018року ОСОБА_2 звернулася з позовом до відповідача про відшкодування шкоди.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 28 вересня 2014 року о 19 год. 50 хв.по проспекту Миру, 9 у м. Миколаєві, мала місце ДТП за участі автомобілів: «Hyundai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3.та автомобілем «ГАЗ 3221», державний номерний знак НОМЕР_2, належний ОСОБА_4

Автомобіль «Hyundai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1, перебуває у власності позивача.

В результаті ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно ремонтної калькуляції № 235-14 від 02 листопада 2017 року вартість ремонту транспортного засобу «Hyundai IX 35» складає 36 048, 64 грн.

Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 3221», державний номерний знак НОМЕР_2, було застраховано ПрАТ «СК» ПЗУ «Україна».

В добровільному порядку, відповідачем 04 серпня 2017 року ОСОБА_2було виплачено страхове відшкодування у розмірі 27 110, 84 грн. та пеня за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 13 585, 11 грн.

Справа № 761/1644/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1704/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Кондратенко О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Позивач вважала, що виплата проведена в неповному обсязі, оскільки є недостатньою для відшкодування матеріальної шкоди спричиненої дорожньо-транспортної пригодою, а відтак просила суд стягнути з відповідачана її користь недоплачену сумуматеріального збитку у розмірі 8 937, 80 грн., пеню в розмірі 24 128, 20 грн., інфляційні втратив розмірі 27 016, 14 грн., 3% річних в розмірі 2 915, 34 грн., витрат на юридичні послуги в розмірі 12 208, 78 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 256, 20 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача пеню у розмірі 13 996, 46 грн., інфляційні втрати у розмірі 20 109, 39 грн., 3% річних у розмірі 2 112, 42 грн. витрати по оплаті судового збору 640, 00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ПАТ СК «ПЗУ Україна» подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказував, що враховуючи звіт страховою компанією було складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування позивачу у розмірі 27 110, 83 грн. з урахуванням зносу та за мінусом податку на додану вартість, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 13 680, 21 грн. Вважав, що компанія свої зобов'язання за договором виконала.

Зазначав, що необґрунтованим є висновок суду щодо стягнення суми на оплату юридичних послуг, оскільки із розрахунок, наданий позивачем включає в себе частину витрат, які не відносяться до розгляду судової справи.

Враховуючи наведене, просив суд просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2014 року о 19 год. 50 хв. по проспекту Миру, 9 у м. Миколаєві, відбуласяДТП за участі автомобілів: «Hyundai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1, що знаходиться у власності ОСОБА_2, яким керувавОСОБА_3 та автомобілем «ГАЗ 3221», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4

В результаті ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно ремонтної калькуляції № 235-14 від 02 листопада 2017 року вартість ремонту транспортного засобу «Hyundai IX 35» складає 36 048, 64 грн.

Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 3221», державний номерний знак НОМЕР_2, було застраховано ПрАТ «СК» ПЗУ «Україна».

28.09.2014 складено заяву про настання страхового випадку по договору страхування.

04.07.2017 ОСОБА_2 подано скаргу на бездіяльність ПрАТ «СК» ПЗУ «Україна», оскільки відповідачем не було здійснено страхового відшкодування.

04.08.2017 відповідачем було здійснено відшкодування у розмірі 27 110, 84 грн. та пеня за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 13 585, 11 грн.

06.11.2017 позивач звернулася до ПрАТ «СК» ПЗУ «Україна» з претензією щодо виплати недовиплаченого розміру матеріального збитку, а також відшкодування пені, інфляційних втрат та 3% річних та витрат на правову допомогу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що страховою компанією порушено строки страхового відшкодування, а відтак відповідачем має бути сплачено інфляційні втрати, пеня та 3 % річних.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 34.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону України «Про обов&que';язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідачем надані страхові акти №UA034/L01/03 від 03 серпня 2017 року та розрахунки пені подвійної облікової ставки за період часу з 29 грудня 2014 року по 29 грудня 2015 року, з яких вбачається, що сума страхового відшкодування - 27 110, 83 грн., сума пені 13 680, 21 грн.

Доказами, наявними в матеріалах справи підтверджується та не заперечується сторонами, що відповідач виплатив страхове відшкодування в розмірі 27 110, 83 грн. та пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 13 680, 21 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 8 937, 80 грн. за відсутності доказів на підтвердження понесених витрат у визначеному розмірі.

Щодо стягнення з ПрАТ «СК» ПЗУ «Україна» пені, інфляційних втрат та 3 % річних, слід зазначити, що за змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак судом першої інстанції проведений розрахунок, за яким вирахувана сума пені, інфляційних втрат та 3 % річних, яка підлягає стягненню з відповідача у зв'язку із простроченням виплати страхового відшкодування.

Даний розрахунок здійснений належним чином та ґрунтується на вимогах Закону, а відтак колегія суддів погоджується з сумою, що підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що страхова компанія свої зобов'язання за договором виконала спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на стягнення суми на оплату юридичних послуг до уваги колегією суддів не приймається з огляду на те, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді