АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6881/2018 Головуючий у 1 інстанції - Притула Н.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 05.06.2016 року на перехресті вулиці Саксаганського та проспекту Перемоги у м. Києві відбулась дорожньо -транспортна пригода за участі автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до звіту, матеріальний збиток спричинений власнику автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, становить 270 260,25 грн.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, проте, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова оскаржувалася в апеляційному порядку, але Апеляційним судом м.Києва залишена без змін.

Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_3, однак, суд закрив провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 вказувала, що їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінила в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 181 788 гривень 02 копійки та 1 817,88 грн. судового збору.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Після відшкодування збитків ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобов'язано передати ОСОБА_2 запасні частини, що не можу використовуватись за призначенням, але мають певну цінність.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

На обгрунтування апеляційної скарги вказує, що посилання суду першої інстанції, як на належні докази, надані ОСОБА_3 рахунок - фактуру від 05.08.2016 року, наряд - заказ від 31.08.2016 року, згідно яких вартість відновлювального ремонту становить 181 788, 02 грн. та копії касових ордерів та квитанцій від 05.08.2016 року та від 31.08.2016 року є необґрунтованим, оскільки вони містять недостовірну інформацію та є завідомо підробленими.

Вказує, що на підтвердження його вини в скоєнні дорожньо - транспортної пригоди та заподіяння матеріальної шкоди, судом першої інстанції зазначено як докази постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року, відповідно до якої, провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а також постанову Апеляційного суду міста Києва від 24.04.2017 року, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін. Однак, зазначає, що вказані постанови судами прийнято на підставі висновку судової автотехнічної експертизи від 03.11.2016 року №681ат та постанови про закриття кримінального провадження від 11.11.2017 року, у якій також основним та єдиним доказом наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення зазначено даний висновок.

Проте, 22.08.2017 року постанову про закриття кримінального провадження від 11.11.2017 року скасовано Шевченківським районним судом м. Києва як незаконну та необґрунтовану, оскільки під час досудового розслідування допущено порушення вимог кримінально - процесуального законодавства та неповно досліджено обставини скоєння дорожньо - транспортної пригоди.

Зазначає, що в подальшому, в даному кримінальному провадженні проведено додаткове розслідування, під час якого проведено комплексну судову автотехнічну, фототехнічну експертизу та експертизу відеозвукозапису.

Відповідно до висновку вказаної експертизи, встановлено, що ОСОБА_3 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 та з технічної точки зору, у її діях вбачаються невідповідності вимогам 12.4 Правил дорожнього руху України.

Проте, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 89 ЦПК України, правової оцінки вказаному висновку не надав, у судовому рішенні не наведено жодного мотиву щодо його неврахування або спростування.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній та просили її задовольнити.

Представники позивача просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з пошкодженням у результаті ДТП належного позивачу автомобіля, йому була завдана матеріальна шкода з вини відповідача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду, а також відшкодуванню витрати по сплаті судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 05.06.2016 року відбулась дорожньо -транспортна пригода за участю автомобілів «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 та «Сеат Кордоба», д.н.з. НОМЕР_3.

Автомобіль «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за ОСОБА_4 В той же час автомобіль зареєстровано за ОСОБА_3 та зазначено, що вона не є власником автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, є ОСОБА_2

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП , але провадження закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В постанові зазначено, що 05.06.2016 року близько 19 год. 30 хв. в м. Києві на перехресті вулиці Саксаганського та проспекту Перемоги, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, та при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Зазначена постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року була залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 24.04.2017 року.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова була оскаржена в апеляційному порядку, але залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва.

Відповідно до Звіту №5134 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного СПД «ОСОБА_5.», вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, станом на 04.08.2016 року становить 270 260, 25 грн.

В суді першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 вказаного звіту не визнав, зазначивши, що він складений з грубим порушенням вимог Законів України та нормативно - правових актів, якими врегульовано питання проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Клопотань про призначення експертизи ОСОБА_2 не заявляв.

Як вбачається із матеріалів справи до участі у справі не залучено страхову компанію, в якій було застраховано цивільну відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції з моменту ДТП пройшло більше року, а тому позивач, яка не зверталася до страхової компанії відповідача на даний час втратила таке право, тому колегія суддів вважає, що стягнення матеріальної шкоди з відповідача як з винної особи не є порушенням закону, яке впливає на скасування рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди не оскаржувалося, а тому не було предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з наданих позивачем рахунку-фактури від 05.08.2016 року, наряду-замовлення від 31.08.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, становить 181 788,02 грн.

З копій прибуткових касових ордерів та квитанцій вбачається, що 05.08.2016 року ОСОБА_3 сплатила ФОП ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 141 801,42 грн., а 31.08.2016 року - 39 986,60 грн. за ремонт автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що автомобіль позивача дійсно було відремонтовано ФОП ОСОБА_6, однак, оформлення платіжних документів відбулося з порушенням, які встановлено актом перевірки ФОП ОСОБА_6 Головним управлінням ДФС у м.Києві. ФОП ОСОБА_6 притягнутий до фінансової відповідальності за порушення порядку проведення розрахунків та касових операцій, а тому вважає ці платіжні документи неналежними доказами.

Колегія суддів не погоджується із доводами відповідача щодо зазначених платіжних документів, оскільки сам відповідач не оспорює факт проведення ремонту автомобіля позивача ФОП ОСОБА_6, не посилається на те, що зазначені деталі автомобіля та роботи не були проведені, не надав доказів на підтвердження своїх заперечень щодо розміру завданої шкоди та вартості відновлювального ремонту, а тому колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції в цій частині дана правильна оцінка наданих позивачем доказів та стягнута матеріальна шкода на її користь в межах фактично понесених нею витрат.

Та обставина, що ФОП ОСОБА_6 неналежним чином оформив здійснену фінансову операцію не впливає на розмір завданої позивачу шкоди, за допущені порушення ФОП ОСОБА_6 притягнутий до відповідальності в установленому порядку.

Колегія суддів також не приймає доводи відповідача в тій частині, що по факту ДТП неодноразово порушувалися кримінальні справи, проводилися перевірки, в ході яких призначалися експертизи, висновки яких спростовують його вину в ДТП.

Відповідно до ст.. 82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені в рішенні суду у господарській, цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки постановою в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст.. 124 КУпАП вина відповідача в ДТП встановлена, то ці обставини не підлягають доказуванню.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: