Справа № 523/6749/18
Провадження №2/523/3392/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" вересня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 124766 гривень.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що під час ДТП, яке відбулося 24.10.2017 р. автомобілю NISSAN Qashqai, який належить позивачу на праві власності, завдана шкода неправомірними діями ОСОБА_3 Постановою Болградського районного суду Одеської області від 20.11.2017 р. (справа № 497/1704/17) відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача за нанесення шкоди застрахована згідно Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» у страховій компанії ТДВ «СК «Альфа-Гарант». На підставі Акту огляду пошкодженого автомобіля був складений розрахунок вартості матеріального збитку № 85-D/36/5 від 18.01.2018 р. за яким вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 97127 гривень 04 копійки. В рамках договору страхування цивільної відповідальності ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатила позивачу 43082 гривень 76 копійок страхового відшкодування. Залишок суми ремонту в розмірі 54044 гривень 28 копійок страхова компанія не компенсувала, оскільки ці кошти складають вартість зношення запчастин та франшизу.

Крім того, позивач зазначає, що фактично на відновлюваний ремонт, згідно заказ - наряду та акту виконаних робіт ним було витрачено 167849 гривень 20 копійок. Таким чином, різниця між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою склала 124766 гривень, яку він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 08.06.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Позивач у судове засідання не зявився, при цьому, представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням про вручення за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази.Заяви від відповідача про розгляд справи за його відсутністю або відзиву до суду не надходило, про причини неявки відповідач не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до постанови Болградського районного суду Одеської області від 20.11.2017 р. (справа № 497/1704/17) ОСОБА_3 24 жовтня 2017 року о 07:25 годин, керуючи автомобілем CHEVROLET Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Отомана Головатого в м.Одесі при зміні напрямку руху, не впевнившись в безпеці свого маневру, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем NISSAN Qashqai (водій ОСОБА_2О.), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу NISSAN Qashqai державний реєстраційний номер НОМЕР_2, його власником є ОСОБА_2.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіля марки NISSAN Qashqai, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, було завдано матеріальну шкоду в розмірі 167849 гривень 20 копійок, що підтверджується заказ-нарядом та актом виконаних робіт № НМЗНа-25299 від 30.12.2017 року, виданого ТОВ «Н МОТОРС ЮГ» (а.с 21-24).

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК- від 19.05.2017 р., то остання здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 43082 гривень 76 копійок на рахунок позивача (а.с.20). Таким чином , різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою склала 124766 гривень.

Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до роз'яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993 р., № 7 від 08.07.1994 р., № 11 від 30.09.1994 р. та № 15 від 25.05.1998 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним.

Володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала - ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Таким чином, матеріальний збиток нанесений позивачу з вини відповідача ОСОБА_3 в результаті ДТП згідно довідки про вартість виконаних робіт становить 167849 гривень 20 копійок (а.с.24).

Оскільки позивач відновив свій автомобіль, який був пошкоджений внаслідок ДТП з вини відповідача, а страховою компанією було відшкодовано лише 43082 гривень 76 копійок, то відповідно до норм цивільного законодавства позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 124766 гривень.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з чим, з урахуванням задоволення позовних вимог, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору сплаченого позивачем в сумі 1247 гривень 66 копійок.

Керуючись ст. 22, 1166, 1188, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 3, 95 259, 265, 280-282, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт КМ № 607872, виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області 24.06.2009 р., РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_4) матеріальну шкоду у сумі 124766 гривень. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1247 гривень 66 копійок, а всього - 126 013 (сто двадцять шість тисяч тринадцять) гривень 66 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: