Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Філіпповій О.В., Мариненко Я.С.,

за участю: представника заявника - ОСОБА_1,

заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно ОСОБА_3 та внести зміни до актового запису про народження № 1159.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився заявник, про що 02.12.1993 р. відділом ЗАГС Шевченківського району м. Києва в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №1159. Зазначає,що в свідоцтві про народження в графі «матір» записано ОСОБА_2, а в графі «батько» записано ОСОБА_6 Вказує, що його батьком є ОСОБА_5 , однак на час здійснення реєстрації народження заявника його мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_5 не перебували у зареєстрованому шлюбі. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, у зв»язку з чим запис про реєстрацію його батьком заявника не був внесений.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 29.09.2017 р.

Ухвалою від 24.11.2017 р. по справі була призначена судово-медична генетично-ідентифікаційна експертиза із зупиненням провадження у справі.

Провадження у справі поновлено ухвалою від 12.06.2018 р.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.).

В судовому засідання представник заявника вимоги заяви підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Після проведення експертизи заявник та його представник в судове засідання не за'явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заінтересована особа - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомлявся належним чином, до суду заяв чи клопотань з приводу поданої заяви не надходило.

Залучена ухвалою суду від 06.11.2017 р. до участі в справі як заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам та просила задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_5 є біологічним батьком її сина ОСОБА_3, на час народження якого вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Після поновлення провадження у справі в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог законую

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, такого висновку суд дійшов з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданого відділом ЗАГС Шевченківського району м. Києва в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 1159 від 02.12.1993 року.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3 виданого відділом ЗАГС Шевченківського району м. Києва від 02.12.1993 року в графі «Матір» - записано ОСОБА_2, а в графі «Батько» - записано ОСОБА_6.

Згідно отриманої отриманого судом повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 07.11.2017 р., запис відомостей про батька ОСОБА_3 проведений на підставі ст.135 ч.1 СК України (за вказівкою матері).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 04.04.2017 р., виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 5544.

Заявник звертаючись із зазначеною заявою до суду обґрунтовує її тим, що його батьком є ОСОБА_5, однак на час здійснення реєстрації народження заявника, його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, а наданий час батько заявника помер і запис про реєстрацію його батьком не був внесений, через що заявник не має можливості отримати спадщину після померлого.

Як вбачається з отриманої судом від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом на 19.10.2017 р. (тобто після встановленого законом 6-місячного строку на прийняття спадщини) спадкова справи після смерті ОСОБА_5 не відкривалась.

24.11.2017 року судом з метою встановлення доказу батьківства ОСОБА_3 з ОСОБА_5 було призначено судову-медичну генетично-ідентифікаційну експертизу.

Згідно наданого висновку експерта № 112 від 23.05.2018 року молекулярно-генетичним дослідженням, проведеного Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 складає величину 99,99%. Таким чином, згідно Hummei K at all«Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971., біологічне батьківство ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернув увагу судів на те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України (далі - СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Як вже зазначалося вище судом встановлено, що ОСОБА_3, відносно якого ставиться питання про встановлення факту батьківства, народився до 01.01.2004 року, а тому суд вважає за необхідне, зважаючи на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України при розгляді зазначеної справи, застосувати відповідні норми КпШС, які регулювали зазначені правовідносини.

Так стаття 51 КпШС визначає, що взаємні права та обов'язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.

За зальним правилом встановленим ст. 52 КпШС, походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків.

Згідно ж ст. 53 КпШС, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився у ОСОБА_2, яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі, і відомості про батька органом РАГС внесені зі слів матері дитини відповідно до вимог чиної на той час ст. 55 КпШС, яка знайшла своє відображення в ст. 135 СК України та визначає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

З системного аналізу ст. 53 КпШС в сукупності із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України можна зробити висновок, що при встановленні батьківства, суду достатньо встановити одну із трьох обставин, визначених в ч. 3 ст. 53, а саме спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства, на підставі належних та допустимих доказів, достовірних та достатніх.

Згідно наданих фотографій, померлий ОСОБА_5 в період з серпня 1994 р. визнав себе батьком народженого ОСОБА_2 сина, мав спільний побут із ОСОБА_2 та дитиною.

З метою встановлення кровного споріднення заявника ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_5 судом було призначено судово-медичну генетично-ідентифікаційну експертизу. (а.с. 45-47).

Даним висновком практично доведено біологічне батьківство ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3

Суд вважає, що в своїй сукупності зазначені докази підтверджують факт того, що ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком повнолітнього ОСОБА_3

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги заявниці знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 51, 52, 53 КпШС України, ст.135 СК України, керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести зміни до актового запису № 1159 від 02.12.1993 р., складеного відділом ЗАГС Шевченківського району м.Києва про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишивши без змін прізвище, ім'я, по-батькові, дату та місце народження дитини; в графі батько записати - «ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України».

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення змін до актового запису про народження № 1159 від 02.12.1993 р., складеного відділом ЗАГС Шевченківського району м.Києва.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова