Справа № 450/3250/18 Провадження № 2/450/1838/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

підстава позову (позиція позивача):

позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 14.02.2006 року. Позивач до відкриття спадщини та після смерті спадкодавця проживала з останнім та звернулась у нотаріальну контору для прийняття спадщини. У позасудовому порядку позивач не має можливості здійснити спадкування, оскільки втрачені правовстановлюючі документи.

Позиція відповідача: представником відповідача подана суду письмова заява про розгляд справи без його участі, при вирішення спору представник відповідача проти задоволення позову не заперечує.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

11.10.2018 року ухвала про відкриття провадження; 02.11.2018 року клопотання представника відповідача про розгляд справи у його відсутності;м 23.11.2018 року клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно ОСОБА_3, крім іншого, набула право власності на земельну ділянку площею 2, 4887 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка складається із земельної ділянки № 1 площею 2,0979 га та земельної ділянки № 2 площею 0,3908 га, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084657 від 29.03.2002 року.

21.01.2003 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ №266918 від 23.01.2003 року, виданим виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. В день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 своїм майном не розпорядилась, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3, згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, є її чоловік, ОСОБА_2, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про одруження, серії ЯФ № 197520 від 27.06.1953 року та дочка, ОСОБА_1, факт родинних відносин першої лінії споріднення, стверджується свідоцтвом про народження, серії V-УР № 0671622 від 28.01.1964 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої крім іншого, увійшло право власності на земельну ділянку площею 2, 4887 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка складається із земельної ділянки № 1 площею 2,0979 га та земельної ділянки № 2 площею 0,3908 га.

На момент смерті ОСОБА_3 разом з нею в домогосподарстві №133 по вул. Василя Собенка в с. Звенигород постійно проживав та був зареєстрований її чоловік, ОСОБА_2, який доглядав її до дня смерті та продовжив управляти спадковим майном після її смерті, що підтверджується довідкою №1084 від 01.08.2018 року, виданою виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. З урахуванням того, що спадкоємець здійснював управління спадковим майном, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно ОСОБА_2, крім іншого, набув право власності на земельну ділянку площею 2, 4887 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка складається із земельної ділянки № 1 площею 2,0979 га та земельної ділянки № 2 площею 0,3908 га, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084657 від 29.03.2002 року, що успадковані після смерті його дружини, ОСОБА_3.

14.02.2006 року помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ №046835 від 15.02.2006 року, виданим виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

В день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого увійшло право власності на земельну ділянку площею 2, 4887 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка складається із земельної ділянки № 1 площею 2,0979 га та земельної ділянки № 2 площею 0,3908 га, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №084657 від 29.03.2002 року, що успадковані після смерті його дружини, ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВЕМ №912466 від 30.01.2007 року, виданим ОСОБА_4, державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась у нотаріальну контору та прийняла спадщину після смерті батька.

Разом з тим, з довідки №1085 від 01.08.2018 року, виданої виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області вбачається, що на момент смерті батька, ОСОБА_2, ОСОБА_1 постійно була зареєстрована та проживала разом з ним у домогосподарстві №133 по вул. Василя Собенка в с. Звенигород.

У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Зазначені обставини, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВЕМ №912466 від 30.01.2007 року та довідка №1085 від 01.08.2018 року, видана виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області підтверджують той факт, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, яка постійно проживала із спадкодавцем, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном та прийняла частину спадкового майна після відкриття спадщини.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач являється спадкоємцями за, яка вчинили дії для прийняття спадщини; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що спадкодавець за життя не встиг зареєструвати своє право на спадкове майно; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 14.02.2006 року право власності на :

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.0979 га. розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області;

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.3908 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, Львівська область, Пустомитівський район, с. Звенигород, вул. В. Собенка, 133.

Відповідач : Звенигородська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, , Львівська область, Пустомитівський район, с. Звенигород

Повний текст рішення суду складений 23.11.2018 року.

СуддяОСОБА_5