Справа № 219/4147/18
Провадження № 2/219/1696/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

25.04.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 22.07.2006 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні позивача та проживає з нею. З квітня 2018 року вони проживають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, сімейних відносин не підтримують, фактичні шлюбні відносини припинені. Вважає, що вони перестали розуміти один одного, тому все частіше сварилися з побутових питань. Відповідач почав провокувати скандали та застосовував фізичне насилля. Кожен із них бажає жити своїм життям. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище на дошлюбне вона не бажає. Зазначає, що вона працює в КУ «Бахмутський райтерцентр» та отримує заробітну плату приблизно 6000 грн. Вказаних коштів їй не вистачає на утримання себе та дитини. Зазначає, що відповідач працює водієм та має стабільний дохід, отже він має можливість допомагати їй в утриманні їх дочки. Відповідач не має інших дітей, стягнень з нього не здійснюється. На підставі викладеного, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дати звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.06.2018 року за № 18307 від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву.

16.07.2018 року за № 21886 від позивача ОСОБА_1 надійшло заперечення на відзив відповідача.

Ухвалою суду від 14.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

16.08.2018 року за № 26230 до суду надійшла уточнена позовна заява.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, а також уточнив мотив для розірвання шлюбу, зазначивши, що сторони не зійшлися характерами.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі та з участю його представника ОСОБА_3 Згідно ст. 223 ЦПК України, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав вимоги уточненої позовної заяви після уточнення представником позивача мотиву для розірвання шлюбу «не зійшлися характерами» замість зазначеного у позовній заяві «застосовував фізичне насилля».

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

22.07.2006 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб, який було зареєстровано Часовоярською міською радою Донецької області, актовий запис № 40. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Судом достовірно зясовано, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2018 року та за цей час примирення між сторонами не відбулося.

У судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_5 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_4 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно довідки Часовоярської міської ради Донецької області від 17.05.2018 року за № 14267 встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).

Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Сазонова» на прізвище чоловіка «Ноженко». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, у звязку з чим суд вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача, викладене в уточненій позовній заяві, про залишення їй прізвища, набутого у шлюбі ОСОБА_4.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, який є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 180-183 Сімейного Кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитинизадовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22.07.2006 року Часовоярською міською радою Донецької області, актовий запис № 40, між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, 25.04.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Місце реєстрації позивача ОСОБА_1: Донецька область, Бахмутський район, м. Часів Яр, вул. Борисоглібська, 3/19; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_2.

Місце реєстрації (проживання) відповідача ОСОБА_4: Донецька область, Бахмутський район, м. Часів Яр, вул. Кривоноса, 17; РНОКПП НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Донецької області, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 04 вересня 2018 року.

Суддя Н.М.Медінцева