13.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/7298/18
єдиний унікальний номер № 205/7298/18
провадження № 2/205/3199/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 Рза огли, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.10.2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 ОСОБА_2 Рза огли, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у Дніпропетровському індустріально-педагогічному технікумі та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання.

Позивач у своїй заяві від 13.12.2018 року просила справу розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у заяві від 13.12.2018 року просив розглядати справу без його присутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Третя особа у своїй заяві від 13.12.2018 року просив справу розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рза огли перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.06.1990 року по 14.02.2014 року (а.с. 4, 5).

Від сумісного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

ОСОБА_3 є студентом першого курсу ОКР «молодший спеціаліст» денного відділення Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму, строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року (а.с. 7).

Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання повнолітнього сина.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

На підставі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності предмету спору у звязку з тим, що відповідач у добровільному порядку надає допомогу сину, суд зауважує, що надані відповідачем до суду копії квитанцій про грошові перекази не можуть бути доказом сплати відповідачем в добровільному порядку аліментів саме на навчання сина, оскільки як вбачається з довідки Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у відповідача станом на 01.10.2018 року існує заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2/205/3117/14 від 05.08.2014 року в розмірі 61110,32 грн. (а.с. 31-34).

Суд вважає, що розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно необґрунтовано завищено та в порушення вимог ст. ст. 77-81 ЦПК України позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З урахуванням того, що син сторін ОСОБА_3 повнолітній, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж досягнення ним віку 23 років.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_3 ОСОБА_2 Рза огли на користь позивача на утримання повнолітнього сина з дня подання позову, тобто з 09.10.2018 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_1 згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 82, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_1 ОСОБА_2 Рза огли (РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 ОСОБА_2 Рза огли (РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.10.2018 року та до закінчення сином навчання у Дніпропетровському індустріально-педагогічному технікумі, термін закінчення навчання 30.06.2021 року, але не більше, ніж досягнення ним віку 23 років.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 Рза огли (РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя Н.В. Басова