Справа № 615/539/18
Провадження № 2/615/286/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором зі спадкодавця,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

17.04.2018 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача, як спадкоємця, на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.03.2014 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_3, який помер 28.04.2017 року, розмір якої станом на дату смерті боржника становить 12699,99 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Отже, з урахуванням ст.ст.634,639,207 ЦК України, на думку представника позивача, між сторонами укладено договір, що містить умови та правила надання банком послуг його клієнтам, які отримують доступ до всіх без виключення послуг банку.

Керуючись положеннями ст.ст.526,527,530 ЦК України, представник позивача наполягає, що зобовязання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором.

Проте, ОСОБА_3 в порушення умов кредитного договору не виконав свої зобовязання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором.

28.04.2017 року позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть від 03.05.2017 року.

Як зазначає представник позивача, станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 24.03.2014 року становить 12699,99 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається із:

-3404,42 грн. тіло кредиту;

-1371,33 грн. відсотки за користування кредитом;

-7924,24 грн. пеня.

На виконання вимог ст.ст.1268,1269,1281 ЦК України позивачем 18.09.2017 року направлена претензія кредитора до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області. 27.10.2017 року позивачем отримано відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи.

15.02.2018 року позивачем отримано відповідь від приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємицею померлого ОСОБА_3, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_1, до якої 11.03.2018 року позивачем направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги, але жодних дій з її сторони не виконано.

Посилаючись на вимоги ст.ст.1268,1270,1281,1282 ЦК України, представник позивача вважає, що ОСОБА_3 порушив зобовязання за даним Договором, тому позивач набув права вимагати у спадкоємця повернення всієї суми кредиту.

На підставі ухвали суду від 18.05.2018 року відкрито провадження у цивільній справі з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України та клопотанням представника позивача судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

08.06.2018 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором базується на власних припущеннях позивача та не підтверджений первинними документами відповідно до вимог закону.

Долучена до позову таблиця з назвою «Розрахунок заборгованості за договором б/н від 24.03.2014 року між Банком та клієнтом ОСОБА_3 станом на 14.03.2018 року» містить цифрові показники (розрахунок заборгованості) лише з 01.11.2015 року. Проте сума заборгованості у відповідній графі (у вказаній таблиці) зявляється лише 17.09.2016 року.

На думку відповідача, зазначене свідчить про необєктивність розрахунку, оскільки вона, як спадкоємець, позбавлена можливості зрозуміти, чи сплачував грошові кошти ОСОБА_3 у період з 24.03.2014 року по 01.11.2015 року, тобто до дати початку наданого розрахунку, а також з 01.11.2015 року по 17.09.2016 року, тобто до дати, коли вперше зявляється сума заборгованості у наданому розрахунку, який взагалі не містить відомостей про дати сплати кредиту батьком ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4000 грн., тоді як у позовних вимогах сума заборгованості становить 12699,99 грн., що у тричі перевищує розмір отриманого кредиту. При цьому у позовних вимогах відсутнє обґрунтування такого збільшення розміру кредиту та не зазначено, яку суму становить пеня, відсотки, штрафи тощо, не враховано, що у відповідності до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідачу відомо, що ПАТ КБ «Приватбанк» здійснював листування з батьком ОСОБА_3 щодо зазначеного кредиту та наявної заборгованості, з якої вбачається, що суми, які банк вимагав з батька значно менше тих, які банк має намір стягнути з відповідача, та не відображаються у наданому Розрахунку.

Зокрема, у листі (на конверті мається дата 16.01.17 року) на імя ОСОБА_3 міститься повідомлення Банка про те, що станом на 10.12.2016 року сума простроченої заборгованості складає 620 грн. Тоді як у Розрахунку сальдо заборгованості на 07.12.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає 5730,24 грн.

В повідомленні про візит на імя ОСОБА_3 ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає про суму боргу в розмірі 920 грн. станом на 05.01.2017 року. Тоді як у Розрахунку сальдо заборгованості на 07.01.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» вказує вже 6533,38 грн. При цьому вказано, що борг виник по кредиту згідно договору № SAMDNWFC4 від 29.07.2015 року.

Звернула увагу, що до нотаріуса ПАТ КБ «Приватбанк» направив претензію з вимогою у сумі 18614,66 грн., з вихідним номером № SAMDNWFC4.?

У наданому Розрахунку банком безпідставно змінено навіть коефіцієнт, який по 30.09.2016 року становить 0, з 01.10.2016 року змінюється на 1, а з 01.11.2016 року збільшується до 2.

Зазначене свідчить, що розмір заборгованості є надуманим та не відповідає дійсності, через що сам ПАТ КБ «Приватбанк» допускає плутанину як у наданому до суду Розрахунку, так і у даті з номером кредитного договору, оскільки в позовній заяві зазначено, що борг виник за договором б/н від 24.03.2014 року, а у листі - згідно договору №SAMDNWFC4 від 29.07.2015 року.

За клопотанням відповідача на підставі ухвали суду від 18.06.2018 року судовий розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження через необхідність вирішення клопотання про витребування доказів та призначення експертизи.

12.09.2018 року відповідач надала письмові пояснення, в яких виклала зазначені у відзиві обставини. Доповнила, що вперше платіж по кредиту згідно розрахунку, здійснено 14.09.2017 року в розмірі 5723,87 грн., а другий платіж на користь банку здійснено 10.10.2017 року в сумі 254,4 грн. Водночас батько помер 28.04.2017 року, тому не міг сплачувати ці платежі, що свідчить про використання кредитної картки іншою особою та виключає участь відповідача, як спадкоємця, у сплаті даного кредиту після спадкодавця ОСОБА_3

Вказала, що оскільки позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла до суду 17.04.2018 року, вимога може бути предявлена лише про стягнення пені за період з 17.04.2017 року по день смерті ОСОБА_3 28.04.2017 року. При цьому розмір пені за цей період не може становити зазначену у розрахунку суму 7924,24 грн., так як за весь квітень 2017 року, а саме з 01.04 по 30.04. сума пені в Розрахунку вказана в розмірі 29,23 грн.

За клопотанням відповідача на підставі ухвали суду від 12.09.2018 року витребувано у позивача документи, які на її думку, мають значення для вирішення справи по суті.

12.10.2018 року представник позивача з метою встановлення судом обставин нарахування та погашення складових заборгованості надав виписку по кредитному рахунку ОСОБА_3, яка є документом, що видається фінансовою установою та містить відомості про рух грошових коштів. Всі інші документи, які відповідач просить витребувати, відносяться до первинних документів, що фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку та податкових документах.

При цьому представник позивача повідомив, що відповідно до розрахунку заборгованості та тарифів доданих до позовної заяви нарахування комісії за даним типом карт не передбачено, в колонці "комісія та пеня" відображається нарахування тільки пені.

Умовами договору встановлено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник у відповідності до ст.ст.549,611,624,627 зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі передбаченому Тарифами, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/.

ОСОБА_4 діючих на дату підписання договору розмір пені складає: згідно з Наказом № СП-2013-6500941 від 28.01.2013 р. - в розмірі 50 грн. у разі несплати щомісячного платежу на суму від 100 грн.; згідно з Наказом № СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р. - в розмірі 100 грн. у разі несплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що дійсно по кредиту здійснено платежі 14.09.2017 року в розмірі 5723,87 грн. та 10.10.2017 року в сумі 254,4 грн. самим банком, оскільки після смерті 28.04.2017 року позичальника ОСОБА_3 списано відсотки за користування кредитом, які були нараховані після його смерті.

Відповідач спочатку не визнавала позов в повному обсязі, посилаючись на викладені у відзиві та додаткових поясненнях обставини. В подальшому визнала, що батько ОСОБА_3 мав заборгованість за кредитним договором, але не погодилася з розміром пені, яка може бути нарахована лише за період з 17.04.2017 року по день смерті ОСОБА_3 28.04.2017 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується наданою позивачем копією Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_3 від 24.03.2014 року, Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких позичальник при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, встановлених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, ПАТ КБ "Приватбанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12.1 «Умовами та правилами надання банківських послуг».

На підставі п.2.1.1.12.2 в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в ОСОБА_4, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

В разі якщо, в дату нарахування відсотків Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.na/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Одночасно п.1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни ОСОБА_4 та інших, невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п.1.1.2.1.5 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п.1.1.5.2 Умов та Правил не отримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором.

Таким чином, підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами Клієнта, здійсненими після її підвищення, що дає можливість Клієнту у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1. Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в ОСОБА_4, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1. «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 24.03.2014 року становить 12699,99 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається із: 3404,42 грн. тіло кредиту; 1371,33 грн. відсотки за користування кредитом; 7924,24 грн. пеня.

ОСОБА_3 помер 28.04.2017 року, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 587871, виданого 03.05.2017 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 78.

ОСОБА_4 інформації приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області № 19/02-14 від 26.01.2018 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті боржника ОСОБА_3, який помер 28.04.2017 року, спадкоємцеві ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

11.03.2018 року позивачем до відповідача було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але заборгованість не погашена.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні обовязки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Положеннями ст.ст.638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

ОСОБА_4 ст. 634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_4 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч.1 ст.610 ЦК України встановлює, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). ОСОБА_4 з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. ч.3 ст.549 ЦК України встановлює, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.608 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою.

ОСОБА_4 ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Ч.1 ст.1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

ОСОБА_4 абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року (справа №522/407/15-ц, провадження №14-53 цс 18) зазначила, що поняття «строк предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Оскільки зі смертю позичальника зобовязання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки предявлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.ст.1281,1282 ЦК України. Тобто ст.1281 ЦК, яка визначає преклюзивні строки предявлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобовязань, забезпечених іпотекою.

Аналізуючи наведені правові норми, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та пенею є обґрунтованими.

Враховуючи, що зі смертю позичальника зобовязання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, кредитодавцем дотримано передбачені ст.ст.1281,1282 ЦК України строки предявлення вимог до спадкоємців позичальника, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.263-265,280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, (п/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.03.2014 року, розмір якої станом на 28.04.2017 року становить 12699,99 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у сумі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 28.12.2018 року.

Суддя А.П. Токмакова