Справа № 536/1550/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1 та його представника за угодою адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 вересня 2018 року звернувся до суду з позовом, уточненим до початку розгляду справи, до ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно в порядку спадкування посилаючись, що 08 лютого 2010 року помер його дід ОСОБА_4, а 16 жовтня 2010 року померла баба ОСОБА_5, якій належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Михайленки вул. Зелена, буд. 4 Кременчуцького району Полтавської області. З 1998 року разом з ними проживав його батько ОСОБА_6, який 05 лютого 2018 року помер, спадщину після ОСОБА_5 не прийняв. 16 травня 2018 року він звернувся до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, однак державний нотаріус ОСОБА_7 відмовила йому ув чиненні нотаріальної дії в звязку з пропущенням ним шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що спадщину він прийняв, оскільки з 2004 року і до часу відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем.

Просив встановити факт, що він проживав з ОСОБА_5 в с. Михайленки вул. Зелена, буд. 4 Кременчуцького району Полтавської області на час відкриття спадщини 16 жовтня 2010 року та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Михайленки вул. Зелена, буд. 4 Кременчуцького району Полтавської області, який складається з житлового будинку літ. «А», погрібу окремо збудованого літ. «Гп», погрібу окремо збудованого літ. «Дп», сараю-літньої кухні літ. «Б», літнього душу літ. «В», убиральні літ. «Е», колодязя питного літ. «К», огорожі№ 1, 2, огорожі № 3.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, де просили розглядати справу у відсутність їх представника та винести рішення на розсуду суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Установлено, що 16 жовтня 2010 року в с. Михайленки Кременчуцького району Полтавської області померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №175185, виданим 16 жовтня 2010 року ОСОБА_3 сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 34.

Відкрилася спадщина. Спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями в с. Михайленки вул. Зелена, 4 Кременчуцького району Полтавської області.

18 травня 2018 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_7 відмовила позивачу ОСОБА_9 у заведені спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5 у звязку з пропущеним ним шестимісячним строком для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23 серпня 2018 року за № 31-331 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день її смерті 16 жовтня 2010 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, одна.

Позивач ОСОБА_1 з 2004 року і по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується актом складеним депутатом ОСОБА_3 сільської ради по Михайленківському виборчому округу ОСОБА_10, фахівцем соціальної роботи ОСОБА_11, свідками ОСОБА_12, ОСОБА_13 та затвердженим 30 серпня 2018 року сільським головою ОСОБА_14

Згідно наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 ОСОБА_1 проживав зі своєю бабою ОСОБА_5 в с. Михайленки вул. Зелена, 4 до дня її смерті та продовжує проживати і до цього часу.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини 16 жовтня 2010 року.

Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем має для позивача юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд позовну заяву в частині встановлення факту проживання зі спадкодавцем задовольняє.

Щодо позовної заяви в частині визнання права власності на майно в порядку спадкування, то в цій частині позов не підлягає задоволенню і до такої думки суд прийшов враховуючи таке.

Згідно ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Предметом даного спору є спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями в с. Михайленки вул. Зелена, 4 Кременчуцького району Полтавської області.

Порядок прийняття спадщини визначений положеннями Цивільного кодексу України, Законом України Про нотаріат, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Михайленки вул. Зелена, 4 Кременчуцького району Полтавської області, тому суд не вбачає порушення його прав, які потребують захисту визначеним ним способом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність порушених прав чи законних інтересів, з приводу яких позивач звернувся до суду, тому в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 258,259,293,294,315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_5 в с. Михайленки вул. Зелена, буд. 4 Кременчуцького району Полтавської області на час відкриття спадщини 16 жовтня 2010 року.

В решті позову відмовити.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 листопада 2018 року.

СуддяОСОБА_16