Провадження №2/521/5134/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 листопада 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Суддя, розглянувши дану заяву, приходить до висновку, що вона подана без додержання вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

Так, ч. 1 ст. 175 ЦПК України вказує, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Проте, згідно до поданої заяви, позивач вказує, що державний нотаріус держнотконтори ОСОБА_3 01.10.2012 року звернулась з листом № 1834/02-14 до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» про реєстрацію свідоцтва про право власності на квартиру на імя ОСОБА_4 Але вказане житло не було зареєстроване.

Проте, доказів, щодо того, що вказане житло не було зареєстроване, до позовної заяви не долучено.

Отже, позивачці необхідно до позову долучити докази щодо зазначеного нею у позові.

Також, позивачка вказує, що в передбачений законом строк вона звернулась до Пятої Одеської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, але у звязку з тим, що право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване, відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на вказану квартиру та квартиру АДРЕСА_2, про що 28.03.2018 року нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6В було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та розяснення до вказаної постанови від 29.03.2018 року.

Зазначене позивачкою не відповідає дійсності та спростовується долученою нею до позову ксерокопією постанови нотаріуса, відповідно до якої нотаріусом постановлено відмовити у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину за заповітом лише на частку квартири під № 24 в будинку під № 76 по вулиці Генерала Цветаева в місті Одесі, після смерті - ОСОБА_5, померлого «12» жовтня 2016 року, що проживав ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо квартири №17, нотаріусом в постанові не було жодного зазначення.

Крім того, згідно до розяснення нотаріуса, до вказаної постанови від 29.03.2018 року, за словами ОСОБА_1, яка стверджує що ОСОБА_5 належало дві квартири, включаючи частку ізольованої квартири під № 17 в будинку під № 76 по вулиці Генерала Цвєтаєва в місті Одесі, яку він фактично прийняв у спадщину після смерті його дружини - ОСОБА_4, та не оформив спадкових прав на неї, але на жодну із вказаних квартир у спадкоємиці немає правовстановлюючих документів.

Враховуючи зазначену інформацію, державний нотаріус Пятої Одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6 винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де розяснила спадкоємиці про її законне право звернення до суду задля встановлення права власності на квартири за ОСОБА_5

Тобто, у роз'ясненні, нотаріус стверджує, що нею винесена постанова, в якій вона роз'яснила позивачці її право звернутись до суду з метою встановлення права власності на квартири за ОСОБА_5 ,

Позивачка же, всупереч зазначеному, звернулась з позовом про встановлення права власності на квартири за нею, хоча постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири під № 17 нотаріусом взагалі не приймалось.

Отже, позивачу необідно визначитися щодо суперечностей у заявлених нею вимогах та усунути їх, долучити, при необхідності, документи, або уточнити позовні вимоги.

Крім того, в пункті другому частини третьої ст. 175 ЦПК України зазначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, реєстраційний номеру облікової картки платника податків, відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте, позивачем у позові не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків, ні свого, ні відповідача.

Також, позивачем у позові вказано, що у неї "не існує" , інших засобів зв'язку, що також сумнівно, оскільки позивачка ІНФОРМАЦІЯ_2 і у неї є мобільні засоби зв'язку.

Отже, позивачу необхідно усунути і ці, вказані судом, недоліки позовної заяви.

Також, відповідно до ч. 5 вказаної статті, у позові повинно бути зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Окрім того, згідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивач у позові посилається на договір міни, посвідчений Першою нотконторою, але доказів щодо вказаного, також нею не долучено до позову та не зазначено, чи зверталась вона до тієї нотконтори для видачі копії того договору міни і чи отримала вона відповідь з тієї нотконтори.

Також, нею вказано, що на підставі того ж договору міни, 1/2 частка квартири №24 належить відповідачу ОСОБА_2, але доказів, що вона також зверталась до ОСОБА_2, щодо вказаного договору, нею до позову також не долучено.

Отже, позивачу необхідно усунути і цей, вказаний судом, недолік позовної заяви.

Крім того, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте, позивачем не повно викладені обставини, якими обґрунтовуються вимоги та відсутні посилання на засоби їх доказування, а саме, оскільки, зміст позову, це вказівка позивача на спосіб захисту порушеного права (ст. 16 ЦК України), позивачем не вказано якими саме діями відповідачем - ОСОБА_2, не визнає, порушує, чи оспорює її права, не розяснено в чому саме полягає спір між нею - позивачем та відповідачем та на підтвердження вказаного не долучено доказів.

Отже, позивачу необхідно усунути і цей, вказаний судом недолік позову та визначитись з зазначенням у позові, учасників справи.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21.12.2007 року вказано, що, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Також ч. 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Проте, таких доказів до позовної заяви не додано позивачем.

Отже, позивачу необхідно усунути вказані недоліки заяви та надати зазначені докази, уточнити позовні вимоги до відповідача та зазначити, яким чином відповідач не визнає, порушує, чи оспорює її права.

Крім того, згідно п. 6 та 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві повинно бути зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок врегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Також, згідно до ст.175 ЦПК України, позивач у позові повинен вказати:

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення наведених норм, позивачем не виконані зазначені вимоги Закону.

Отже, позивачу необхідно виправити і цей, вказаний судом, недолік позову.

Також, частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Однак, позивачем не надано до позовної заяви доказів, які підтверджують дійсну вартість майна та докази щодо оцінки вказаного майна на час звернення позивача до суду.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору, відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України про «Державний бюджет на 2018 рік» встановлено на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні.

Отже, позивачу потрібно надати докази оцінки майна на час звернення до суду для визначення суми сплати судового збору, або сплатити судовий збір, у розмірі 8810 грн., тобто, у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що заяву подано заявником без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення заяви без руху, з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 83, 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, - залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п'яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали, необхідно усунути недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі.

Вказані документи необхідно надати, або надіслати до суду, супровідним листом, з посиланням на номер справи, у кількості, з урахуванням відповідно до кількості відповідачів.

Розяснити позивачу, що, в разі виконання вимог суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Мирончук