_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/5889/17
Провадження № 2/520/1703/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року Київський районний суд у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.

за участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, які під час підготовчого провадження у відповідності до вимог ст. 49 ЦПК України збільшив, та просить змінити розмір та порядок утримання аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які були призначені постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, а саме до 17.05.2020 року. При цьому позивач посилається на те, що на сьогоднішній день відбулися зміни в його матеріальному та сімейному станах. У 2006 році він одружився з ОСОБА_5, та у шлюбі у них народилося троє дітей, які є неповнолітніми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. Вказує, що він сам забезпечує сімю. З 2010 року має мінливий нерегулярний дохід, та його сімя знаходиться в нелегкому матеріальному становищі. Відрахування від його доходу в розмірі ? частини є непропорційно великим та ставить його сімю в скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та просила в їх задоволенні відмовити. 23.11.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, який під час підготовчого провадження у відповідності до вимог ст. 49 ЦПК України збільшила, та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до 17.05.2020 року. При цьому позивачка по зустрічному позову посилалась на те, що 17.05.2002 року у неї з ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 В подальшому їх стосунки. ускладнилися, що привело до розпаду сімї. Після розірвання сімейних стосунків їх син ОСОБА_9 залишився проживати з матірю. ОСОБА_2 жодної участі у вихованні та утримання сина не приймав, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 року було стягнено з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_9 у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.03.2003 року і до повноліття сина. Також посилається на те, що їх син ОСОБА_9 інвалід з дитинства, діагноз «Епілептичний синдром з частими психомоторними і складними парціальними приступами (2-3 рази в тиждень). Змішаний розлад поведінки і емоцій. Хронічний гастрит, загострення. Дизфункція жовчного міхура. Ідеопатичний скаліоз І-ІІ ступеня. Повздовжня плоскостопість ІІ ст. Фімоз». Дитина важко хворіє та потребує лікування. Її доходів не вистарчає на лікування сина, у звязку з чим вважає, що з ОСОБА_2 на її корить повинні бути стягнуті додаткові витрати на лікування дитини.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 17.05.2002 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 (актовий запис відділу реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси № 932 від 24.07.2002 року).

В подальшому сімейні стосунки між сторонами були розірваними і син ОСОБА_9 залишився проживати з матірю.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 року було стягнено з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.03.2003 року і до повноліття сина (справа №2-АЕ-51/2003 р.).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 року було визначено спосіб стягнення аліментів, а саме в частині від доходу батька дитини. Тобто на сьогоднішній день спосіб присудження аліментів на утримання дитини уже визначений судовим рішенням, яке набрало законної сили та є обовязковим для виконання.

ОСОБА_3 заперечує проти зміни уже встановленого способу присудження аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Тобто нормами діючого законодавства України передбачено лише можливість зменшити або збільшити розмір аліментів. Можливість зміни способу визначення та стягнення аліментів законодавством не передбачено.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не зміг визначити чи він зменшує, чи збільшує розмір, уже встановлених судовим рішенням, аліментів.

При цьому, доводи ОСОБА_2 щодо нелегкого матеріального становища самі по собі суперечать його позовним вимогам, щодо встановлення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень, що навпаки є більшою сумою, аніж та, яка стягується та нараховується на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 року (згідно розрахунку 544,90грн. -2015р.(арк.спр.47-49), що в свою чергу погіршує його матеріальне становище та матеріальне становище його сімї.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_2 щодо неможливості сплати ним, присуджених Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 року аліментів на утримання сина.

Окрім того, при прийнятті рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, суд враховує позицію Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року по справі № 490/4522/16-ц , якою визначено, що суд не може з власної ініціативи визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, адже відповідно до поточної редакції ст. 184 СК України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача.

При таких обставинах та враховуючи, що розмір аліментів визначено постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 року і заяви від одержувача ОСОБА_3 про визначення аліментів у твердій грошовій сумі не надано, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 судом було встановлено наступне:

Дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід з дитинства, що підтверджується посвідченням ОСОБА_1 ААГ №162851 від 31.05.2016 року.

Вказаний факт був визнаний та не заперечувався ОСОБА_2 в судовому засіданні, крім того позивач у судовому засіданні фактично не заперечував проти додаткової допомоги дитині, однак при умові, що буде проведена генетична експертиза, яка підтвердить його батьківство. (даний спір розглядається в іншому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Відповідно до медичної документації, яка міститься в матеріалах справи, дитина тяжко хворіє, діагноз:«Епілептичний синдром з частими психомоторними і складними парціальними приступами (2-3 рази в тиждень). Змішаний розлад поведінки і емоцій. Хронічний гастрит, загострення. Дизфункція жовчного міхура. Ідеопатичний скаліоз І-ІІ ступеня. Повздовжня плоскостопість ІІ ст. Фімоз».

У звязку з наявними захворюваннями дитина вимушена постійно проходити медичні обстеження та лікування, що потребує значних матеріальних затрат.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 надано копії медичних виписок, протоколів ВКК, результатів лабораторних досліджень та інших медичних обстежень, квитанцій про купівлю лікарських засобів, що свідчать про дійсну потребу дитини у постійному лікуванні, що потребує матеріальних затрат.

При таких обставинах та враховуючи, що участь у додаткових витратах покладається не лише на батька, а на батьків, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 500,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9) на користь ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_10, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11) додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 (тисяча пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп., в іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Огренич І. В.