Провадження № 2/761/5468/2018
10 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
за участю секретаря Малашевського О.В.,
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач ) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 на підставі ордеру № 4989 від 26.12.2013 року було надано в користування службове житлове приміщення в будинку за адресою АДРЕСА_1. Разом з тим, як зазначає позивач, відповідач по справі зареєстрований у вказаній квартирі з грудня 2013 року, однак з травня 2017 року після розірвання шлюбу і по теперішній час фактично не проживає за вказаною адресою. Оскільки, за вказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Ухвалою суду від 21.06.2018 року справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 10.10.2018 року.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира за адресою АДРЕСА_1.
Вказана квартира належить позивачу на праві користування службовим житловим приміщенням, що підтверджується ордером № 4989 від 26.12.2013 року.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що на час розгляду справи, у вказаній квартирі зареєстровано дев'ять осіб - позивач ОСОБА_1, ОСОБА_4 (син), ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_6 (батько), ОСОБА_7 (сестра), ОСОБА_8.(чоловік сестри), ОСОБА_9 (племінниця), ОСОБА_10 (сестра), та відповідач ОСОБА_3, що підтверджується Довідкою форми №3 від 11.05.2017 року (а.с. 8).
Відповідач у даній квартирі не проживає, не несе витрати по її утриманню.
Позивач вказує, що відповідач добровільно залишив місце свого проживання, у зв'язку з чим втратив право користування нею.
Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Той факт, що відповідач не проживає у спірній квартирі підтверджується, крім пояснень позивача, ОСОБА_10 від 15.11.2017 року, 17.01.2018 року, 21.03.2018 року про не проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_3, складеними та затвердженими членами комісії.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою він тривалий час не цікавиться.
Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст.ст. 76-78, 81 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача
Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В Р І Ш Е Н Н Я :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою 9 квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1700,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1: 03055, АДРЕСА_1, кім. 9, РНОКПП НОМЕР_1

ОСОБА_3: 03055, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2018 року.