У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18.09.2018 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, виселення та виплата компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2018 року до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області звернувся з позовною заявою ОСОБА_1І до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, виселення та виплата компенсації

Ухвалою суду від 07.08.2018 року позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

14.09.2018 року до суду надійшла позовна заява в новій редакції на виконання вимог ухвали суду від 07.08.2018 року про залишення позовної заяви без руху, проте в оновленій позовній заяві відсутній підпис особи, що її подала, та дата подання до суду, що не дає можливості ідентифікувати особу, що подала оновлену позовну заяву.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Зазначена норма Закону має імперативний характер.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, виселення та виплата компенсації слід повернути позивачу, роз'яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, виселення та виплата компенсації повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання.

Суддя А.М. Заярний

Ухвала підписана 18.09.2018