Справа № 712/4092/18
Провадження № 2/712/1325/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Таран А.І.

розглянувши в спрощеному порядку у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради в особі Департаменту житлово-комунального комплексу, Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, терті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради в особі Департаменту житлово-комунального комплексу, Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, терті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення місця проживання, посилаючись на те, що згідно листа в.о. директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради ОСОБА_4 від 19 жовтня 2017 року, № 6406-2, який направлений позивачу ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.18003,АДРЕСА_1, зазначено, що позивач ОСОБА_1 з сином перебували за місцем проживання з 16 квітня 1986 року, тобто, 32 роки.

Відповідно листа директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради ОСОБА_5 від 20 вересня 2012 року, № 5316-2 позивач ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 16 квітня 1986 року. Станом на 01 січня 2012 року, порядковий номер в загальному списку № 1552.

З цієї причини 30 жовтня 2017 року, позивач ОСОБА_1 зареєструвала по вх. номеру № 71533-1 МП у Департаменті організаційного забезпечення Черкаської міської ради запит на предмет надання їй інформації з місця проживання. Вказавши мету отримання інформації, а саме квартирний облік.

Станом на 10 квітня 2018 року, тобто протягом 5 місяців 10 днів вищевказаний Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради ігнорує вищевказаний запит на предмет надання позивачу інформації з місця проживання. Ця обставина перешкоджає внесенню щорічних відповідних даних позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її рідного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у список осіб, які перебувають на квартирному обліку у Черкаській міській раді.

ОСОБА_4 обставина обумовила позивача ОСОБА_1 звернутися у суд у порядку передбаченому ст. 29 ЦК України про визначення місця проживання позивача та внесення змін у реєстраційні документи які стосуються її права з сином перебувати на квартирному обліку в Черкаській міській раді у особі Департаменту житлово-комунального комплексу.

Як вбачається з паспорта позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який вона 20 березня 1998 року отримала у Придніпровському РВ УМВС України серії НС № 447971 то вона 18 жовтня 1991 року, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 (наразі ОСОБА_7, 98 кім. 63)

З даних цього паспорта позивачки ОСОБА_1, то 24 травня 1992 року, у неї народився син, а саме, ОСОБА_6, який разом з позивачкою перебуває на вищевказаному квартирному обліку.

Натомість, як вбачається з паспорта сина позивачки, а саме, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, то він 06 січня 2010 року отримав у Придніпровському РВ УМВС України паспорт серії НЕ № 595338. Однак до сих пір у нього відсутня реєстрація з місця проживання, що незаперечно з даних цього паспорта.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, так і її рідний син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, невиїздно мешкали та наразі мешкають ще з 01 січня 2010 року у АДРЕСА_2, у приватній квартирі, що належить співмешканцю позивачки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Просить встановити місцем проживання позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її рідного сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які невиїздно мешкали та наразі мешкають ще з 01 січня 2010 року у АДРЕСА_2, а саме, постійно мешкають з 01 січня 2010 року у приватній квартирі співмешканця позивачки, а саме, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в позові відмовити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та зазначив, що ОСОБА_1 та її рідний син ОСОБА_6 невиїздно мешкали та мешкають з 01 січня 2010 року за адресою: АДРЕСА_1. Постійно мешкають у його приватній квартирі, оскільки позивач ОСОБА_1 та він є співмешканцями та мають спільний бюджет.

ОСОБА_6 причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. На попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримував, та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, остання з 18 жовтня 1991 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

19.10.2017 року департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради ОСОБА_1 направлено лист за № 6406-2 в якому зазначено, що звернення ОСОБА_1 щодо покращення житлових умов розглянуте, та повідомлено, що вона з сином перебували на квартирному обліку за місцем проживання з 16 квітня 1986 року.

Відповідно до п. 25 Правил обліку громадян, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів щороку в період з 01 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані.

Останній раз надали реєстрацію у 2010 році.

За інформацією голови ОСГ «Надія-98», всі кімнати у будинку № 98 по вул. С. Амброса після реконструкції будівлі були викуплені, в тому числі і кімната № 63, в якій раніше вона мала реєстрацію, але не проживала.

З огляду на вищевикладене, міськвиконком не має правових підстав для підтвердження потреби у поліпшенні житлових умов з подальшим перебуванням на квартирному обліку за місцем проживання у м. Черкаси.

Також в листі зазначено, що ОСОБА_1 необхідно до 01.12.2017 року надати довідки про реєстрацію у місті Черкаси. В іншому випадку на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Черкаської міської ради у грудні по результатам щорічної перереєстрації за 2017 рік буде, відповідно до пп. 2 п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, розглядатися питання зняття сімї з квартирного обліку.

30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до директора департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради з запитом про надання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: Орджонікідзе, 98 кв. 3 (ОСОБА_7). Мета отримання інформації квартирний облік.

В позовній заяві позивач зазначив, що приводами, підставами та причинами для даного позову є той факт, що відповідач, а саме Черкаська міська рада у особі державного реєстратора департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради відмовилася виконувати вимоги Закону України від 10 грудня 2015 року № 888-VIII яким функцій з реєстрації місця проживання громадян делеговані органам місцевого самоврядування (у даному випадку відповідачу - Черкаській міській раді).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Як встановлено в судовому засіданні позивач не зверталася до відповідного виконавчого органу Черкаської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання за вищевказаною адресою, в установленому чинним законодавством порядку, та не отримувала відповідний документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання. Жодних дій щодо звернення до виконавчого органу Черкаської міської ради - департаменту організаційного забезпечення, з метою реєстрації свого місця проживання позивачем не вчинено.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Покладення обов'язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб'єктивного права. Відновлення становища, яке існувало до порушення як спосіб захисту цивільного права та інтересу застосовується у тому разі, якщо покладення обов'язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб'єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів.

Таким чином, в ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б вказували на порушення, не визнання або оспорення відповідачем права, свободи чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення позивачів до суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 13 ЦПК України передбачає суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. ОСОБА_4 право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги визначення місця проживання не підлягають задоволенню, оскільки позивачем та її представником не надано належних та допустимих доказів порушення прав позивача та її сина відповідачем, тому позов є безпідставним.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 є повнолітнім, однак до суду з позовними вимогами про визначення місця проживання не звертався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 78-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради в особі Департаменту житлово-комунального комплексу, Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, терті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення місця проживання залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Повний текст рішення виготовлений 24.10.2018 року.

Головуючий: