Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2018 Справа №607/2738/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О.П.,

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив до суду позов до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просить визнати відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12 січня 1988 року йому надано квартиру АДРЕСА_1. У вказаній квартирі, крім нього зареєстровані також відповідачі - його син ОСОБА_5 та його дочка - ОСОБА_4, які протягом дванадцяти років не проживають у даному помешканні, оскільки живуть за кордоном, їх речі та майно у квартирі відсутні, участі в оплаті комунальних послуг та проведеннях ремонтів вони не приймають. При цьому реєстрація їх місця проживання у вказаній квартирі спричиняє для нього (ОСОБА_1.) додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, що в свою чергу порушує його права. З цих підстав, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача судом залучено ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, вказавши, що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 не заперечила щодо задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавали.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №03 від 12 січня 1988 року затверджено протокол №1 від 11 січня 1988 року про надання квартир громадянам міста згідно поданих документів та даних про житлові умови сімей, яким надано також ОСОБА_1 квартиру №6, яка складається з 3 кімнат площею 39 кв.м. і кухні в будинку АДРЕСА_1. Склад сім'ї - 4 особи. Вказане стверджується архівним витягом з протоколу №01 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 12 січня 1988 року, наданого архівним відділом Тернопільської міської ради №157/26-3.02 від 08 лютого 2018 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів «Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам №643 від 12 грудня 1991 року, перейменовано вулиці м. Тернополя та присвоєно номера будинкам, закладам та установам міста, згідно додатку №1.

Як убачається із Архівного витягу з додатку №1 до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 12 грудня 1991 року №643 наданого архівним відділом Тернопільської міської ради 07 березня 2018 року за №288/26-3.02, АДРЕСА_1 змінено на номер 37.

Відповідно до довідки №780 виданої 31 травня 2018 року ДП «Фаворит», разом із ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та неповнолітні ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Згідно Акту перевірки паспортного режиму по АДРЕСА_1 складеного 06 лютого 2018 року комісією в складі паспортистів ДП «Фаворит-1» ОСОБА_10, ОСОБА_11, майстра дільниці ОСОБА_12 та затвердженого директором ДП «Фаворит-1» ОСОБА_13 при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 протягом 12 років не проживають у вказаному житлі, що підтверджують свідки-сусіди: ОСОБА_14, яка проживає по АДРЕСА_2; ОСОБА_15, яка проживає по АДРЕСА_3

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 64 Житлового Кодексу Української РСР визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Однак, відповідачі з такою заявою не зверталися. Ніяких доказів поважності причин їх відсутності на спірній житловій площі судом не встановлено.

Перешкод в користуванні квартирою зі сторони позивача не встановлено.

Згідно ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правилст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідачів у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 Житлового Кодексу Української РСР.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши пояснення сторони позивача, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод їм у користуванні житлом, суду не надано, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141 , 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1) про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 704,80 гривень судового збору, в рівних частках, по 352, 40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 27 серпня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка