У х в а л а

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 761/17097/15-ц

провадження № 61-1401св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.,

розглянув заяву судді Штелик С. П. про самовідвід у справі за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Златобанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Златобанк», третя особа - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Млинище», про визнання угоди дійсною, за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_3, треті особи: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Млинище», Головне управління юстиції у м. Києві в особі Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство «Златобанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Системою автоматизованою розподілу справ для розгляду касаційної скарги публічного акціонерного товариства «Златобанк» визначено колегію суддів у складі: головуючого Висоцької В. С., суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В. (суддя доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.

Відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід (частина 1 статті 39 ЦПК України).

Я, Штелик С. П., є близьким родичем колишнього Голови Правління публічного акціонерного товариства «Златобанк», а тому з метою недопущення сумнівів у моїй неупередженості при розгляді зазначеної справи вважаю необхідним заявити самовідвід та передати заяву про самовідвід для вирішення питання щодо проведення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись статтями 36, 39-41 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Заяву судді Штелик С. П. про самовідвід задовольнити.

Передати заяву для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С.П. Штелик