ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1975/18
провадження № 2/753/3644/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовомОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідачі) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Впродовж 2016-2017 рр. відбувалося неодноразове залиття їх квартири, що підтверджується актами про залиття від 14.11.2016 та від 20.12.2017. Причинами залиття стали вихід з ладу вентиля на рушникосушарці та змішувача у вищерозташованій квартирі № 126, де мешкають відповідачі. Внаслідок залиття у квартирі позивачів було пошкоджено підвісну стелю у ванній та туалеті, відбулося часткове відшарування кахельної плитки, пошкоджено фарбове покриття та шпалери на стінах у коридорі. Внаслідок залиття квартира позивачів потребує термінового ремонту, оскільки через сирість у ній стало неможливо проживати, з'явився грибок. Відповідно до Звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі позивача становить 12675.00 грн., витрати на проведення оцінки вартості заподіяних збитків склали 1500 грн. Окрім майнових збитків позивачам заподіяно моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі 2500 грн. Моральна шкода виразилась у негативних емоціях, переживаннях та душевних стражданнях, яких позивачі зазнали у зв'язку з пошкодженням майна та неможливістю нормального користування ним, необхідністю проживання у шкідливих умовах, порушенні звичного способу їх життя та необхідністю докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Ухвалою від 11.04.2018 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

26.10.2018 позивачі подали до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписом п. 2 ч. 2 ст. 49 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Отже враховуючи, що заява про збільшення позовних вимог подана після закінчення встановленого законом процесуального строку, а клопотання про поновлення пропущеного строку позивачами не заявлено, суд залишає вказану заяву без розгляду.

24.09.2018 від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив, у якому вона виклала заперечення проти позову пославшись при цьому на такі обставини.

Акти про залиття за формою та змістом не відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій зважаючи на те, що у них чітко не зафіксовано локалізації наслідків залиття, не вказано кількісні показники можливих вартісних затрат на усунення спричиненої шкоди, не визначено об'єм необхідних відновлювальних робіт, не відображено причинно-наслідкового зв'язку між подіями, зазначеними в акті, та наслідками, які описують позивачі, акти складено без участі відповідачів та без огляду їх квартири, з актами відповідачів було ознайомлено лише через певний час без роз'яснення причин та наслідків їх складення.

Не можна визнати достовірними фото та відеоматеріали, оскільки дата їх здійснення не співпадає з датами складення актів і з них неможливо встановити причини виникнення залиття та винних осіб.

Не можна вважати достовірним доказом висновок експерта-оцінювача, оскільки він не встановлював причини залиття і ґрунтується на припущеннях, що у залитті винні відповідачі.

Позивачами не надано доказів на підтвердження моральної шкоди, не наведено мотивів визначення її розміру, а на підтвердження доводів використано лише загальні фрази.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Чотирикімнатна квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності позивачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у рівних долях (а.с. 57).

05.11.2016 та 17.12.2017 мали місце факти залиття вищевказаної квартири водою, внаслідок чого було пошкоджено опоряджувальні покриття стелі у ванній та туалеті, відбулося часткове відшарування кахельної плитки у ванній та туалеті, пошкоджено фарбове покриття стелі та шпалер на стінах у коридорі, що підтверджується Актами про залиття від 14.11.2016 та від 20.12.2017, складеними комісією житлово-експлуатаційної дільниці № 204 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (а.с. 7, 8) та відеозаписом, яким зафіксовано стан квартири позивачів після залиття.

Згідно з даними вищевказаних Актів залиття сталися внаслідок виходу з ладу вентиля на рушникосушарці та змішувача у ванній кімнаті вищерозташованої квартири № 126.

Відповідач ОСОБА_5 не заперечує, що вона мешкає у квартирі АДРЕСА_3.

При вирішенні вимог даного позову суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями матеріального закону, які регулюють зобов'язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов'язання).

Так, за загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…

Згідно з приписами ст. 1166 ЦК України, яка визначає підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди, повинен, зокрема, довести такі складові: протиправну поведінку відповідача; настання шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач, якщо він заперечує проти позову, - відсутність його вини у завданні шкоди, тобто вина заподіювача шкоди у деліктних зобов'язаннях презюмується.

З огляду на встановлені обставини, факти залиття квартири позивачів водою є доведеним, а відтак є доведеним і факт заподіяння позивачам внаслідок вказаного залиття майнової шкоди.

Надані позивачами Акти про залиття, які підписані позивачем ОСОБА_3 і відповідачем ОСОБА_5, містять усі необхідні дані та відомості, а саме: дати їх складення, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у їх складенні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, прізвище її співвласника, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття та причину залиття, а відтак ці акти є належними і допустимими доказами протиправності поведінки відповідача ОСОБА_5 та її вини у заподіянні шкоди.

Судом встановлено, що квартира відповідача розташована безпосередньо над квартирою позивачів, а відтак є очевидним, що вода у квартиру позивачів могла потрапити лише з квартири відповідача.

Жодних доказів, які б підтверджували, що джерело залиття знаходилося в іншій квартирі, розташованій над квартирою відповідача, або на ділянці, за яку несе відповідальність балансоутримувач, стороною відповідача не надано, а відтак не доведено, що шкоди завдано не з його вини.

Згідно з приписами статті 1192 ЦК України, яка встановлює способи відшкодування шкоди, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачами надано Звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі і майну, що знаходилося в ній на момент залиття, відповідно до якого вартість ремонтно-будівельних робіт у їх квартирі у цінах станом на 19.12.2017 становить 12 675,00 грн. (а.с. 10- 53).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку від 19.12.2017 складений з врахуванням даних, отриманих під час натурного огляду квартири позивачів та актів, які зафіксували факт залиття.

У Звіті оцінювач ОСОБА_8, що діє на підставі Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності, керуючись Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», Національним стандартом № 2 «Оцінка нерухомого майна», Методиками оцінки майна та іншими нормативними документами, провів ідентифікацію об'єкта дослідження, встановив характер та обсяг ушкоджень, визначив обсяг і номенклатуру робіт з відновлювального ремонту квартири, перелік необхідних складових та матеріалів та вартість відновлювального ремонту.

Доказів, які б спростовували вартість виконання ремонтних робіт у квартирі позивачів, стороною відповідачів не надано, а тому суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги позивачів про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12 675,00 грн.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями статті 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та статті 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що винні неправомірні дії відповідача спричинили позивачам душевні страждання, викликані пошкодженням належного їм майна, та зумовили зміни у звичному способі їх життя, оскільки позивачі змушені проживати у пошкодженій водою квартирі та витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів та звернення до адвоката і до суду, щоб довести порушення своїх прав.

З урахуванням наведеного суд визнає обґрунтованою компенсацію позивачам моральної шкоди в сумі 2 500 грн. вважаючи, що такий розмір моральної шкоди є цілком розумним і справедливим.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва у квартирі АДРЕСА_3 зареєстроване місце проживання лише відповідача ОСОБА_5, а ОСОБА_4 за вказаною адресою зареєстрованим не значиться і доказів, які б підтверджували, що він користується цим житлом чи є його власником (співвласником), суду не надано.

За таких обставин суд вбачає підстави для покладення відповідальності за завдану позивачам майнову і моральну шкоду лише на ОСОБА_5, а у задоволенні вимог до ОСОБА_4 відмовляє у зв'язку з їх недоведеністю.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачів, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача судовий збір в сумі 640 грн. та витрати на оплату роботи залученого позивачами спеціаліста-оцінювача в сумі 1500 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 або ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в сумі 12 675 гривень, моральну шкоду в сумі 2 500 гривень та судові витрати в сумі 3 614 гривень 40 копійок, а усього 18 789 гривень 40 копійок.

У позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовити.

Позивач 1: ОСОБА_2, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_1.

Позивач 2: ОСОБА_3, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: