АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1313/2018 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Полікарпової О.М.
суддів:Воронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПрушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 26 червня 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування заходів забезпечення позову по справі №766/11316/18-ц за заявою ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 про забезпечення позову до подання позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_7, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання іпотеки припиненою та скасування права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А

У червні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із заявою про скасування вказаних заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 є майном Банку та, виходячи із положень ст.46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.150 ЦПК України, суд не міг застосувати будь-яких заходів забезпечення позову до даного майна, в тому числі і обмежувати Банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у розпорядженні ним. Тому, вважаючи ухвалу суду від 18.06.2018 року про забезпечення позову передчасною та такою, що суперечить вимогам діючого законодавства, а також постановленою внаслідок неналежного застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вжиті нею заходи забезпечення позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2018 року в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2018 року, ПАТ «Дельта Банк» подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати дану ухвалу суду та винести нову, якою скасувати заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2018 року.

Зокрема зазначає, що ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2018 року, якою суд заборонив Банку вчиняти дії та наклав арешт на активи (майно) Банку є незаконною, оскільки суперечить вимогам ст.46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також ч.4 ст.150 ЦПК України.

Крім того вказує, що ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2018 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову не містить жодного пункту, в якому б містився аналіз викладених у клопотанні ПАТ «Дельта Банк» обставин та норм матеріального права або посилання на інші діючі норми права, які б підлягали застосуванню судом. Натомість у даній ухвалі суд посилається на положення п.10 Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, що не передбачено як джерело права.

На адресу апеляційного суду від ПАТ «Укрсиббанк» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому Банк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2018 року задовольнити та скасувати дану ухвалу, а також ухвалити нове рішення про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2018 року.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб доводи апелянта підтримує повністю, при цьому категорично не погоджується з оскаржуваною ухвалою від 26.06.2018 року. Вважає, що вона прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільно-процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за заявою представника заявника ОСОБА_5 було постановлено ухвалу від 18.06.2018 року про забезпечення позову до подання позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_7, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання іпотеки припиненою та скасування права власності на нерухоме майно, якою накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено ПАТ «Дельта Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти будь-які дії, в тому числі укладати будь-які цивільно-правові угоди, акти, проводити відкриті торги та інші дії, пов'язані з переходом права власності нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-5; 11-13).

Відповідно до даних автоматизованої системи авторозподілу програми Д3 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_7, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання іпотеки припиненою та скасування права власності на нерухоме майно. Рішення по вказаній цивільній справі на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову не ухвалено.

Згідно з ч.13 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову можуть бути, в тому числі, неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України; повернення позовної заяви; відмова у відкритті провадження у справі.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що доводи викладені у ній зводяться до оспорювання законності ухвали суду першої інстанції від 18.06.2018 року щодо заборони накладення арешту на майно або грошові активі неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Водночас ухвала про забезпечення позову від 18 червня 2018 року Банком не оскаржується.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_8 пояснив, що спірна квартира 21.11.2012 року дійсно була продана АКІБ «Укрсиббанк» на прилюдних торгах як іпотечне майно, яке належало іпотекодавцю ОСОБА_7 Разом з тим, 05.12.2017 року АКІБ «Укрсиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до боржника ОСОБА_7, яке було забезпечено договором іпотеки від 01.06.2007 року. ПАТ «Дельта Банк» не було відомо, що АКІБ «Укрсиббанк» ще у 2012 році продав спірну квартиру на прилюдних торгах, оскільки нотаріусом було видано покупцю свідоцтво про право власності на неї, але зазначено об'єкт продажу не квартира, а магазин. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 є власністю ПАТ «Дельта Банк». Пояснення представника апелянта підтверджуються витягом з Державного реєстру (а.с.14).

Разом з тим, позивач ОСОБА_6 04.03.2017 року придбав за адресом АДРЕСА_1 (без зазначення номеру квартири), магазин. Договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально, нотаріусом перевірено відсутність заборон на відчужуване майно. Таким чином магазин є власністю ОСОБА_6 Апелянт та позивач вважають, що квартира АДРЕСА_1 та магазин за цим же адресом - один і той же об'єкт. На даний час є спір щодо права власності на нього.

Оскільки провадження у справі триває, а обставин, які можливо вважати, як законні підстави для скасування заходів забезпечення позову немає, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви Банку в скасуванні заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при винесенні ухвали посилався на п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, що не передбачено як джерело права не заслуговують на увагу, оскільки суд при постановленні ухвали керувався й нормами процесуального права.

Колегія суддів не може врахувати твердження апелянта про те, що накладення арешту на активи (майно) неплатоспроможного Банку є незаконним, оскільки суперечить вимогам ст.46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також ч.4 ст.150 ЦПК України, оскільки ухвала суду від 18.06.2018 року, якою забезпечено позов у даній справі не оскаржується, а відповідно, її законність при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду від 26.06.2018 року не перевіряється.

Посилання апелянта на те, що ухвала суду не містить в собі аналізу викладених у клопотанні Банком обставин та норм матеріального права, а також посилання на інші діючі норми права не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вона є правильною по суті.

Отже судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ч.1 ст.ст. 374, 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної Банком ухвали без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11.09.2018 року.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис Л.П. Воронцова

підпис П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 06 вересня 2018 року.

Копія постанови оформлена 11 вересня 2018 року.

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання О.В. Прушинська