Справа № 523/4902/18
Провадження №2/523/3022/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

позивача -ОСОБА_2.,

представника позивача - ОСОБА_3,,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №9, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №21 в будинку №151, корпус №1 по проспекту Добровольського в м.Одесі.

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власницею вказаної квартири, а відповідач був зареєстрований в ній. З 2016 року відповідач в квартирі не проживає більше одного року, забрав свої речі та виїхав, не цікавиться помешканням, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, тому втратив право користування квартирою на підставі ч.2 ст.405 ЦК України

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимогу та просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що він не проживає в квартирі з поважних причин, оскільки здійснює догляд за хворою матір'ю, про що знає позивач, вважає, що має право проживати в квартирі, оскільки також здійснював свій вклад, як в сімейний бюджет так і в квартиру.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як видно з свідоцтва про одруження серії І-ЖД №062486 відповідач ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 є подружжям, укляли шлюб 19.04.1997 року, про що відділом РАЦС Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів зроблено актовий запис №298.

Квартира №21 в будинку №151, корпус №1 по проспекту Добровольського в м.Одесі придбана на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №1318/К 30.11.2001 року, покупцем є ОСОБА_5.

В квартирі зареєстровані ОСОБА_2Г, її чоловік ОСОБА_4, батько ОСОБА_6, та мати ОСОБА_7.

Судом встановлено, що відповідач в квартирі не проживає з 2015 року, доглядає за за своєю матір'ю ОСОБА_8 і проживає разом з нею в м.Ананьїв, провулок Малий,4. Вказані факти підтверджені відповідачем і не спростовані позивачем.

Згідно з вимогами ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Отже, суд приходить до висновку, що спірна квартира є спільним сумісним майном подружжя, оскільки була придбана в період шлюбу.

Доказів з приводу того, що квартира є особистою приватною власністю позивача суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що підстав для визнання відповідача втратившим право користування не має, оскільки він як співвласник квартири має право проживати в ній або не проживати, тобто користуватися на свій розсуд. Посилання на норми ч.2 ст.405 ЦК України суд взагалі не приймає до уваги, оскільки вони не стосуються встановлених судом правовідносин.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355, пп.15 п.15 ч.1 Прикінцевих та перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: