Справа № 185/9580/18
Провадження № 2/185/4612/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Губи О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, суд
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив суд позбавити ОСОБА_2, 1980 року народження, та ОСОБА_3, 2000 року народження, права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
У обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 квітня 2010 року, на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1. У його будинку зареєстровані, але ніколи не проживали його племінниця ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.На протязі більше ніж п'ятнадцять років ніхто із відповідачів до спірного житлового приміщення не приходив. Всі необхідні комунальні платежі за користування спірним домоволодінням на протязі останнього часу сплачує тільки позивач. Із відповідачами спільно не проживають, спільним побутом не пов'язані, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не мають. У зв'язку з реєстрацією відповідачів у його будинку, позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, у нього виникають складнощі з оформлення субсидії.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали.
Суд, з урахуванням думки позивача, ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.
Так, у судовому засіданні було встановлено, що позивачу на праві особистої приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 28 квітня 2010 року нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А. (а.с. 10,11).
Відповідачі зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1, що підтверджується довідками № 4350 р від 01.11.2018 року та № 4349р від 01.11.2018 р., виданими відділом по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради (а.с.8,9).
Згідно з актом від 23.10.2018 року складеному головою квартального комітету № 53, м. Павлограда Прибойко Т.І. ОСОБА_2, 1980 року народження, та її син ОСОБА_3, 2000 року народження, зареєстровані по АДРЕСА_1, але фактично не проживають за вказаною адресою з 2003 р.(а.с. 12).
У зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані у будинку, позивач не має можливості реалізувати своє право на користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
На підставі ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма ст. 391 Цивільного кодексу України визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим.
Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідачі у будинку АДРЕСА_1 не проживають з 2003 року, інтересу до житла не виявляють, витрати по утриманню житла не несуть, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264, 265, 280 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1) ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3) судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення Дніпровському апеляційному суду через Павлоградський міськрайонний суд.
Суддя С. Г. Юдіна