Справа № 706/1719/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Пізняк Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконком Осітнянської сільської ради Христинівського району про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив суд, визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком, АДРЕСА_1 мотивує тим, що він, ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 Відповідачі по справі, являється його колишньою дружиною та її дочкою. Ще за час, коли вони проживали однією сім'єю, він дозволив їм зареєструвати місце проживання у належному йому вищезазначеному житловому будинку. Наразі спільне проживання однією сім'єю нами припинено із 2010 року. Відповідачі полишили зареєстроване місце проживання та фактично проживають з 2010 року по АДРЕСА_1 З часу залишення місця реєстрації та до дня подання цієї позовної заяви, відповідачі, жодного разу не проживали та не користувалися належним мені будинком по АДРЕСА_1 не беруть участі в його утриманні, оплаті комунальних послуг, тощо. Наявність зареєстровані місце проживання відповідачів у його будинку, впливає на призначення йому субсидії з оплати за житлово-комунальні послуги, звичайно, що в сторону її зменшення, адже при цьому враховуються отримувані ними доходи.

12.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1. В своїй зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просила суд, житловий будинок А-1 та приналежні об'єкти: погріб з шийкою Е, прибудова а, літня кухня Б, гараж В, сарай Г,сарай д, ґанок, огорожа №1, ворота №2,колонка питна №3 по АДРЕСА_1 визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за нею, ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку А-1 та відповідну частину приналежних об'єктів: погріб з шийкою Е, прибудова а, літня кухня Б, гараж В, сарай Г,сарай Д, ґанок, огорожа № 1, ворота № 2,колонка питна № 3 по АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 12704 гривні 80 копійок.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог зазначила, що в 2012 році вони припинили спільне проживання, а 23 серпня 2012 року рішенням Христинівського районного суду шлюб між ними було розірвано і вона стала носити прізвище ОСОБА_2. За час перебування в шлюбі, а саме в 1988 році після реєстрації шлюбу вона разом з ОСОБА_1 на місці старого будинку стали будувати новий будинок АДРЕСА_1 який за два роки 1988-1989 збудували, та стали проживати в ньому а в 1990 році я була зареєстрована уже в новому будинку. Після розпаду їх сім'ї та розірвання шлюбу в 2012 році вона не могла звернутись до суду з даним позовом та визнати за собою право власності на ? частину даного будинку, оскільки право власності на їх спільний будинок не було зареєстровано, а оскільки забудовником був ОСОБА_1, то вона одноособово зареєструвати дане право власності не могла, в зв'язку з чим і не могла звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він просить провадження в справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, закрити. Зустрійчні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності колишнього подружжя та визнання права власності на майно, він визнає.

В судове засідання позивач за зустрічним позовом, та яка ж є відповідачем за первісним позовом, ОСОБА_2 не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, зустрічні позовні вимоги вона підтримує, та заперечує проти первісного позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явилась, по невідомій для суду причині, заяв та заперечень на адресу суду не надходило.

В судове засідання представника відповідача Виконкому Осітнянської сільської ради Христинівського району Черкаської області не зявився, проте на адресу суду було надіслано заява, в якій зазначено, що проти задоволення позовних вимог позивача, сільська рада не заперечує.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що в провадження в первісному позові слід закрити, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що в 2012 році позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, позивач за зустрічним позовом, припинили спільне проживання, а 23 серпня 2012 року рішенням Христинівського районного суду шлюб між ними було розірвано і вона стала носити прізвище ОСОБА_2.

За час перебування в шлюбі, а саме в 1988 році після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 на місці старого будинку стали будувати новий будинок АДРЕСА_1 який за два роки 1988-1989 збудували, та стали проживати в ньому а в 1990 році, ОСОБА_2 була зареєстрована уже в новому будинку.

Відповідно до статті 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).

Після розпаду їх сім'ї та розірвання шлюбу в 2012 році ОСОБА_2 не могла звернутись до суду з даним позовом та визнати за собою право власності на ? частину даного будинку, оскільки право власності на їх спільний будинок не було зареєстровано.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Тому, позовні вимоги за зустрічним позовом, а саме про визнання права спільної сумісної власності підлягають задоволенню.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тому, позовні вимоги за зустрічним позовом, а саме про визнання права власності на майно підлягають задоволенню.

Відповідно дост.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч.1ст.255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки позивач відмовився від позову, і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.2ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки позивач за первісним позовом ОСОБА_1 відмовився від позовних вимог, підстав для неприйняття відмови від позову не встановлено, тому у відповідності до п. 4 ч. 1ст. 255ЦПК України провадження у справі за первісним позовом необхідно закрити у звязку з відмовою позивача від позову.

Окрім того, позивачем за зустрічним позовом ставиться питання про стягнення із відповідача на її користь судових витрат а саме, судовий збір в розмірі 704.80 та послуги адвокатів Мельник О.Ф. в розмірі 6000 ( шість тисяч) гривень та Мельник Т.Б. в розмірі 6000 ( шість тисяч) гривень. Однак позивачем підтверджено документально лише судові витрати у розмірі 704.80 грн., що стосується послуги адвоката то позивачем не надано жодного доказу про надання їй адвокатом правової допомоги, а тому до стягнення підлягають 704.80 грн. документально підтверджених судових витрат. За таких обставин позов підлягає до задоволення частково.

З наведених підстав, суд вважає, що провадження за первісними позовними вимогами ОСОБА_1 слід закрити, зустрічний позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,206, 213,228,229,241-246,255,256 258,259, 263-268,272, 273, ЦПК України, 321,328,329,368,370 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконком Осітнянської сільської ради Христинівського району про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - закрити.

Зустрічний цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності колишнього подружжя та визнання права власності на майно - задовольнити частково.

Житловий будинок А-1 та приналежні об'єкти: погріб з шийкою Е, прибудова а, літня кухня Б, гараж В, сарай Г,сарай д, ґанок, огорожа №1, ворота №2,колонка питна №3 по АДРЕСА_1 визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку А-1 та відповідну частину приналежних об'єктів: погріб з шийкою Е, прибудова а, літня кухня Б, гараж В, сарай Г,сарай Д, ґанок, огорожа № 1, ворота № 2,колонка питна № 3 по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 704 гривні 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Орендарчук