"24" липня 2018 р.
Справа 316/290/18
Провадження №2/642/1095/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
19 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Лозоватої А.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 7155, 14 грн..
В судове засідання позивач не зявилася, але звернулася до суду з заявою з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі не явки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується та заяви про розгляд справи без його участі не надавав.
Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У звязку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно з свідоцтвом про шлюб, виданого 08.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області. Рішенням Енергодарського міського суду від 10.05.2016 року, даний шлюб був розірваний (а.с. 5).
Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 12.04.2011 року, сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 10).
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.01.2017 року з ОСОБА_2, стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03.11.2016 року. (а.с.6).

Відповідно до довідки старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 від 07.02.2018 р. № 4407, заборгованість згідно виконавчого листа по справі № 316/1637/16-ц від 13.02.2017, що видав Енергодарський міський суд Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 03.11.2016 року і до повноліття дитини, станом на 06.10.2018 року складає 8941, 21 грн. Розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2016 року по 01.03.2018 року, яку відповідач зобовязаний сплатити на користь ОСОБА_1В складає 7155 грн. 14 коп. (а.с. 12-13).

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, протягом усього періоду починаючи з дня ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, ухиляється від його виконання.

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 07.02.2018 року № 4407, розмір заборгованості по виплаті аліментів ОСОБА_2В станом на 06 лютого 2018 року складає 8941, 21 грн..

Згідно ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 23.02.2016 у справі № 6-1477цс15, від 1 липня 2015 року № 6-94цс15, правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка(пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Суд погоджується з розрахунком неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який був проведений у відповідності до вимог ст. 196 СК України за період несплати аліментів на утримання дитини.

Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, однак не вживав усіх заходів для виконання такого обовязку в повному обсязі, не сплативши визначені вищевказаним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області платежі в рахунок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, крім того не надав суду беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію чи зміни способу їх стягнення

Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України Про судовий збір, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 76-83, 130, 141, 265, 280-283 ЦПК України, ст. 180, 192, 196 СК України, ст.549 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2) неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 7 155 (сім тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) судовий збір в доход держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 24 липня 2018 року.

Суддя В.В. Вікторов