У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"26" грудня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та 21 грудня 2018 року була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», За подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо підтвердження сплати позивачем судового збору виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір» (за подачу позовної заяви майнового характеру, з урахуванням ціни позову).

Натомість, позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд звільнити її від сплати судового збору у розмірі 704,80 гривень, згідно вимог п. «г» ст. 8 Закону України «Про судовий збір», так як вона є малозабезпеченою особою.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї.

На підтвердження наведених доводів, позивачем до матеріалів позовної заяви було додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно якої з 2 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року інформації про доходи позивача відсутня.

В той же час, надані суду відомості не можуть слугувати підтвердженням того, що позивач являється членом малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї. При цьому, позивачем інших підтверджуючих відомостей щодо її майнового стану, суду надано не було, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про відстрочку або розстрочку сплати позивачем судового збору. Крім того, позивачем ставиться питання про звільнення її від сплати судового збору, що не передбачено п. «г» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В той же час, додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд: ухвалити рішення, яким договір заповіту на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, укладений договір заповіту на нерухоме майно у Десятій державній нотаріальній конторі між її батьком ОСОБА_3 і ОСОБА_2, визнати недійсним.

Статтею 83 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відповідної копії заповіту від імені ОСОБА_3, яким останній заповів своє майно ОСОБА_2 При цьому, матеріали позовної заяви також не містять відомостей про звернення позивача із відповідною заявою про забезпечення доказів до суду в частині витребування такого заповіту до подання позову. Крім того, матеріали позовної заяви також не містять відомостей про посвідчення будь-якого заповіту від імені спадкодавця, враховуючи те, що постановою державного нотаріуса Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтв про право на спадщину квартири у зв'язку з неподанням останньою правовстановлюючих документів на відповідний об'єкт майна щодо належності вказаного майна спадкодавцю. Відсутність вказаних відомостей перешкоджає суду у визначенні правового характеру цивільного спору, який виник між позивачем та відповідачем, беручи до уваги те, що у суду відсутні будь-які відомості про посвідчення будь-яких заповітів від імені ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 83, 95, 177, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: