Справа № 161/4910/18 Головуючий у 1 інстанції: Гринь О.М.
Провадження № 22-ц/802/52/18 Категорія: 81 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Федонюк С.Ю.

з участю секретаря -Губарик К.А.,

представника стягувача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області та зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2018 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на дії головного держаного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області Сотнік К.А., а саме: на постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53888988 від 15 березня 2018 року. Вимоги скарги обґрунтовано тим, що вказаною постановою закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області, виданого 05 травня 2017 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника директора ДПНТЗ «ЛВПУ» з навчально-виховної роботи з 01 квітня 2017 року. Вказує, що державним виконавцем не виконано рішення суду в повній мірі.

Просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53888988 від 15 березня 2018 року та зобов'язати державного виконавця виконати рішення суду в справі №161/5751/17 від 28 квітня 2017 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення головного Державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцька Сотнік Катерини Андріївни відмовлено.

В апеляційній скарзі представник стягувача ОСОБА_2, покликаючись на незаконність ухвали просив оскаржувану ухвалу скасувати та винести постанову, якою скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 15 березня 2018 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника стягувача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року визнано неправомірним та скасовано наказ директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» Романюка В.В. від 31 березня 2017 року за № 49-к про звільнення ОСОБА_3 із посади заступника директора з навчально-виховної роботи; поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» з навчально-виховної роботи з 01 квітня 2017 року та допущено негайне виконання рішення суду в цій частині.

05 травня 2017 року головним державним виконавцем Першого ВДВС м.Луцьк ГТУЮ у Волинській області Сотнік К.А. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» з навчально-виховної роботи з 01 квітня 2017 року.

На виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» видано наказ № 80-к від 13 червня 2017 року. Відповідно до п.3 даного наказу ОСОБА_3 поновлено на попередній роботі на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи по контракту з 01 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року.

В подальшому ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» було внесено відповідний запис про поновлення на посаді до трудової книжки стягувача ОСОБА_3.

15 березня 2018 року заступником начальника Першого ВДВС м.Луцьк ГТУЮ у Волинській області Сотнік К.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53888988 у зв'язку з повним фактичним виконанням.

Оскаржуваною постановою заступника начальника Першого ВДВС м.Луцьк ГТУЮ у Волинській області Сотнік К.А. від 15 березня 2018 року, серед іншого, встановлено, що 13 червня 2017 року наказом №80-к ОСОБА_3 було поновлено на роботі та фактично допущено до роботи, про що свідчить запис в трудовій книжці та табель. Після фактичного допущення працівника до роботи складається акт про виконання рішення, виконавче провадження підлягає закінченню і не поновлюється при повторному недопущенню працівника до роботи, а в працівника з'являється право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27 червня 2017 року визнано протиправною бездіяльність державного виконавця та зобов'язано державного виконавця виконати вищезазначений виконавчий лист. При цьому в даній ухвалі суду не зазначалось яким шляхом мають бути поновлені порушені права чи свободи.

В подальшому державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору, витрат та стягнення штрафу з боржника. Зазначені постанови були виконані. При виїзді за місцем роботи стягувача 27 вересня 2017 року з пояснень директора встановлено, що стягувача ОСОБА_3 звільнено.

Станом на 20 жовтня 2017 року ОСОБА_3 поновлено на роботі на підставі рішення Апеляційного суду Волинської області. Тобто фактичне виконання виконавчого документа відбулося 13 червня 2017 року. На підставі наведеного, державним виконавцем закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.2-3).

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Виконання рішення про поновлення на роботі регулюються ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини 2 якої рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що в основу обґрунтування наявності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» покладено наказ ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» № 80-к від 13 червня 2017 року, яким ОСОБА_3 поновлено на попередній роботі на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи по контракту з 01 квітня по 30 червня 2017 року.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, ОСОБА_3 вказує на невідповідність формулювання наказу про його поновлення на роботі на певний період з резолютивною частиною рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню, оскільки вважає, що встановлення в наказі про поновлення періоду роботи з 01 квітня по 30 червня 2017 року порушує його трудові права. При цьому, скаржник не заперечує факт допущення його до роботи при поновленні на посаді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що зазначення в наказі про поновлення на роботі часу дії контракту з працівником, не спростовує факт виконання рішення суду про поновлення стягувача на посаді заступника директора ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» з навчально-виховної роботи з 01 квітня 2017 року. Разом з тим, скаржник не заперечує своє фактичне поновлення на роботі.

Отже, відсутні підстави для задоволення скарги та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а є власним суб'єктивним тлумаченням обставин справи представником стягувача ОСОБА_3.

Обставини, на які посилається представник стягувача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам. Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді