Справа № 357/9615/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

21.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

Позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02.02.2018 року. Шлюб зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено актовий запис № 101 від 02.02.2018 року.

Протягом останніх декілька місяців стосунки з жінкою розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже з квітня кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування.

На даний час, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. Спільних дітей у шлюбі немає. На даний час позивач проживає з іншою жінкою в іншому місті України та має намір укласти шлюб з даною жінкою, яку кохає.

Просив суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 101 від 02.02.2018 року ( а. с. 2-3 ).

Ухвалою судді від 11 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15 годину 00 хвилин 01 жовтня 2018 року ( а. с. 23-24 ).

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 19 жовтня 2018 року ( а. с. 37 ).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Свої вимоги підтримує в повному обсязі ( а. с. 21 ).

Крім того, неодноразово направляв на адресу суду електронне звернення про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити ( а. с. 27, 28, 30, 33-34, 39 ).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала до суду електронне звернення, в якому просила справу за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу розглядати без її присутності у зв'язку з перебуванням закордоном ( а. с. 35 ).

Інших заяв та клопотань з боку сторін по вищезазначеній цивільній справі до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

02 лютого 2018 року було зареєстровано шлюб, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 02.02.2018 року складено актовий запис за № 101, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_1, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1, виданого 02 лютого 2018 року ( а. с. 4 ).

Встановлено, що подружжя від даного шлюбу дітей не має.

Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім»я фактично розпалася, шлюб існує формально. Спільне господарство ними разом не ведеться. У подружжя зникло взаєморозуміння і взаємоповага. З квітня 2018 року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Подружжя проживає окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач на даний час проживає з іншою жінкою в іншому місті України та має намір укласти шлюб з даною жінкою, яку кохає.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, подружжя не пов'язано спільним побутом, господарство сумісно не ведеться, з квітня 2018 року проживають окремо один від одного, позивач на даний час проживає з іншою жінкою в іншому місті України та має намір укласти шлюб з даною жінкою, яку кохає, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим, шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК УКраїни якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно наявного в матеріалах справи посвідчення, виданого ОСОБА_1, останній був звільнений при подачі позову до суду від сплати судового збору ( а. с. 5 ).

Отже, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 82, 133, 141, 211, 247, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 02 лютого 2018 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 101 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - розірвати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 704,80 гривень ( сімсот чотири гривні вісімдесят копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов