Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2420/18
Провадження № 2/191/705/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10.10.2018
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кухар Д.О.
за участю секретаря Яніної О.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ реєстрації Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
Цього ж року відповідач виїхала до міста Дніпропетровськ для навчання, але де вона дійсно перебуває їй не відомо.
Таким чином відповідач з 2016 року не проживає в будинку, 56 по вулиці Західна, що у місті Синельникове, місце її постійного проживання позивачу не відомо.
Відповідач у спірному будинку не проживає більше шести місяців, не несе витрат по утриманню спірного будинку, не приймає участі у спільному побуті.
До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Третя особа: представник відділу реєстрації Синельниківської міської радиу судове засідання не зявився, але до його початку надав суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі, заперечень на позов не має, рішення просить винести на розсуд суду.
Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.06.2018 року ОСОБА_1 є власником будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Західна, будинок 56 на підставі договору дарування нерухомого майна будинку, серія та номер 1710 від 20 серпня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_3А.( а. с. 8)
В Довідці виданій квартальним комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області № 10 від 19.06.2018 року зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично за вказаною адресою не проживає з січня місяця 2017 року ( а.с.6).
Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, та виходячи з того, що позивач є власником зазначеного вище будинку, а реєстрація відповідача в ньому створює позивачу перешкоди у володінні ним, позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного облікупідлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється безпосередньо на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, тому дана вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
На підставі викладеного, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, Глава 23, ст. 391 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280- 289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, 13.03.1971 р. н., ІПН НОМЕР_1, судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, якщо не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_4