Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/556/16-ц Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/556/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року, постановлене під головуванням судді Дубовіка О.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 квітня 2010 року між банком та відповідачкою укладений кредитний договір, відповідно до якого останній наданий кредит в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних. Умовами договору також передбачено, що кінцевий термін повернення коштів відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 62780 грн. 83 коп., яка складається із: основного боргу в сумі 11904 грн. 91 коп.; заборгованості за відсотками в сумі 47010 грн. 17 коп., 400 грн. пені, а також штрафів: 500 грн. ( фіксована частина) та 2965 грн. 75 коп. - процентна складова.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 62780 грн. 83 коп.

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 62780 грн. 83 коп., яка складається з: 11904 грн. 91 коп. - заборгованості за кредитом; 47010 грн. 17 коп.- заборгованості зі сплати відсотків; 400 грн. пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2965 грн. 75 коп. - штраф ( процентна складова).

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1378 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що суд належним чином не з'ясував розмір заборгованості та залишив поза увагою ту обставину, що період погашення кредиту тривав з 10 червня 2007 року по 25 серпня 2009 року. Звернувшись до суду з даним позовом, банк пропустив строк позовної давності. Оскільки суд належним чином не повідомив її про час та місце проведення судового засідання, вона була позбавлена можливості подати заяву про застосування строку позовної даності.

Також суд залишив поза увагою те, що у наданому позивачем розрахунку кредитний ліміт за 2013-2014 роки відсутній.

Вважає, що правовідносини, які виникли між нею та позивачем, не грунтуються на кредитному договорі, оскільки її звернення до банку із анкетою-заявою не можна ототожнювати з укладенням кредитного договору.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

На думку представника ПАТ КБ «ПриватБанк», апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 62780 грн. 83 коп.

Проте повністю погодитись з таким висновком не можна.

Судом встановлено, що 28 квітня 2010 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36 % річних.

В подальшому, кредитний ліміт неодноразово збільшувався, що підтверджується випискою з рахунку.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, утворилась заборгованість, розмір якої згідно з наданим позивачем розрахунком становить 62780 грн. 83 коп., яка складається із: основного боргу в сумі 11904 грн. 91 коп.; заборгованості за відсотками в сумі 47010 грн. 17 коп., 400 грн. пені, а також штрафів: 500 грн. ( фіксована частина) та 2965 грн. 75 коп. - процентна складова.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість зі сплати тіла кредиту у розмірі 11904 грн. 91 коп.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача 400 грн. пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, нарахування якої передбачено Умовами.

Так, Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка становить 1 % від суми загальної заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення зі сплати кредиту чи відсотків 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.

Виписка з рахунку свідчить про те, що ОСОБА_1, користуючись кредитними коштами, сплачувала заборгованість з урахуванням пені.

Як зазначалось вище, підписавши анкету- заяву, відповідач надала свою згоду на те, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг. Своїм підписом вона також підтвердила ту обставину, що ознайомлена зі змістом Умов та Тарифів банку. Доказів того, що вимоги банку грунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, суду не надано.

Окрім того, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає та погоджується зі запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений між сторонами та виконувався ними.

Судом також встановлено, що на підставі даного договору банк надавав ОСОБА_1 кредитні картки, остання з яких видана 23 вересня 2015 року, зі строком дії до серпня 2019 року.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості містить інформацію про те, що ОСОБА_1 25 вересня 2015 року вносила кошти в рахунок погашення боргу за даним договором. Відтак, відповідач прийняла умови надання банком послуг щодо кредитування, погоджувалась на зміну кредитного ліміту та продовження строку дії договору до серпня 2019 року.

Отже, висновок суду про стягнення тіла кредиту та пені є обгрунтованим.

Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості зі сплати відсотків, суд залишив поза увагою ту обставину, що відсотки нараховувались на тіло кредиту й прострочені відсотки, що суперечить вимогам законодавства.

Згідно з наданим позивачем в суді апеляційної інстанції розрахунком, розмір заборгованості зі сплати відсотків, нарахований на тіло кредиту, становить 9041 грн. 45 коп. Доказів на спростування зазначеного розрахунку суду не надано.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року ( справа №6-2003цс15).

Таким чином, відсутні підстави для стягнення на користь позивача штрафів, оскільки ОСОБА_1 в даному випадку несе подвійну відповідальність, що не узгоджується з положеннями ст.61 Конституції України.

З огляду на вищезазначене, на користь позивача підлягає стягненню 21346 грн. 36 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається із: заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 11904 грн. 91 коп.; заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 9041 грн. 45 коп., а також 400 грн. пені.

За таких обставин, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового,- про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2016 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (проживає в АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, №50; ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 21346 грн. 36 коп., а також 468 грн. 52 коп. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1364 грн. 22 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: