Справа № 660/221/18
Номер провадження 2/660/129/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 рокусмт. Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.В.

за участю секретаря Свяцького О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 26.12.2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8573,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов вище зазначеного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.02.2018 року виникла заборгованість в сумі 11474,82 грн. Оскільки, заборгованість відповідачем не погашається, тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала клопотання про слухання справи у її відсутність, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить долучити до матеріалів цивільної справи дві копії квитанцій від 19.02.2018 року на суму 1080 грн. та 920 грн. про часткову сплату ним заборгованості по кредиту, додавши відповідну ксерокопію квитанцій.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що 26.12.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 26.12.2016 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8573,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки, відповідач вищевказані умови кредитного договору належним чином не виконав та згідно наданого представником позивача розрахунком станом на 11.02.2018 року заборгованість відповідача за Генеральною угодою №б/н від 26.12.2016 року становить 11474,82 гривень, яка складається із:

- 7575,95 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1260,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1568,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 1070,30 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної Угоди.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК).

Так, Генеральною угодою №б/н від 26.12.2016 року передбачено і пеню і штраф за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто, за одне і те ж порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка).

При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення.

З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні штрафу на користь позивача слід відмовити.

Як вбачається із наданих відповідачем квитанцій від 19.02.2018 року, відповідач ОСОБА_1 поповнив картку НОМЕР_3 на суму 1080 грн. та картку НОМЕР_2 на суму 920 грн. в рахунок погашення заборгованості за Генеральною угодою № б/н від 26.12.2016 року.

Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобов'язання за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: стягується з відповідача на користь банку-позивача: 10404,52 грн., з них:

- 7575,95 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1260,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1568,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Оскільки станом на 12.09.2018 року заборгованість відповідача зменшилась (була погашена відповідачем) на суму 2000,00 грн., тому з відповідача підлягає часткове стягнення заборгованості у загальному розмірі 8404,52 грн. та судові витрати.

Керуючись ст.ст. 141, 206,263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 599, 611, 634,1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 26.12.2016 року у розмірі 8404,52 грн. (вісім тисяч чотириста чотири гривні 52 коп.) та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяО.В. Гончаренко