Провадження № 2/369/540/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Головатюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_2, Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа територіальне управління юстиції в м.Києві про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, заявивши вимоги до відповідача ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на майно: земельну ділянку, розташовану - АДРЕСА_2; житловий будинок, розміром 9 х 8 метрів за цією ж адресою, який не введено в експлуатацію; 52/100 частини квартири АДРЕСА_1; гараж у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_3.

Спадкоємцями майна померлого є син ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), син ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), дружина - ОСОБА_1, які прийняли спадщину шляхом звернення з відповідними заявами до державної нотаріальної контори. Свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємцями не отримано через неможливість досягнення ними згоди щодо визначення часток.

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 набута у власність спадкодавцем 25.09.1996 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого відповідно до рішення Крюківщинської сільської Ради народних депутатів від 10.12.1993 року №44/11, якій згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 10.03.2016 року, надано кадастровий номер НОМЕР_1 частини квартири АДРЕСА_1 була подарована спадкодавцю 07.10.1998 року ОСОБА_4 відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Гавриловою О.В. зареєстрованого в реєстрі за №8С 2018, право власності на ім'я ОСОБА_3 зареєстровано в Київському міському БТІ в реєстровій книзі під №4339;житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 не введено в експлуатацію,цей будинок зводився спадкодавцем за грошові кошти, отримані від реалізації належної йому ж на праві приватної власності квартири АДРЕСА_4;гараж у ГБК АДРЕСА_3 був набутий за спільні кошти подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Кожен зі спадкоємців має право на 1/3 частку спадкового майна, яке було приватною власністю спадкодавця, однак відповідач бажає отримати у власність в порядку спадкування ? частину будинку, а гараж в ГБК «Перемога»є спільною сумісною власністю спадкодавця та спадкоємиці ОСОБА_1, які перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1996 року, відповідно кожен зі спадкоємців має право на 1/6 частку цього гаражу.

Виділити окремих три частини жилого будинку для його поділу між трьома спадкоємцями технічно неможливо, а тому, з урахуванням того, що будинок збудований спадкодавцем на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці, однак не прийнятий в експлуатацію з тих підстав, що не виконано роботи щодо внутрішнього обладнання, будівництво може бути завершено позивачами, а 1/3 частина будинку право на спадкування якої має відповідач може бути компенсована 52/100 частин квартири АДРЕСА_1 та гаражем у ГБК «Перемога», яке фактично перебуває у володінні та користуванні з моменту відкриття спадщини.

Просили: визнати гараж у ГБК АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя - спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємиці - ОСОБА_1; в порядку поділу спадкового майна після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати за спадкоємцями - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) право спільної часткової власності на: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, місце розташування - АДРЕСА_2; житловий будинок розміром 9 х 8 метрів, який зведений на земельній ділянці за адресою - АДРЕСА_2;в порядку поділу спадкового майна після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати за спадкоємцем ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на: 52/100 частини квартири АДРЕСА_1; гараж у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_3.

Позивачі просили розглядати справу без їх участі, заявлені позовні вимоги задовольнити із зазначених у позовній заяві підстав, з урахуванням доказів, наявних у матеріалах справи.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що зазначені підстави для позову визнає, не заперечує проти його задоволення.

Треті особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, їх відсутність не є перешкодою для вирішення заявленого спору.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до складу якої увійшло наступне майно: земельна ділянка розташована а адресою - АДРЕСА_2; житловий будинок розміром 9х8 метрів за адресою - АДРЕСА_2 будівництво якого не закінчено; 52/100 частини квартири АДРЕСА_1 гараж у АДРЕСА_3.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 01.01.2004 року відносини щодо спадкування спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року регулюються правилами ЦК УРСР.

На час смерті спадкодавець ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до правил ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини є зазначене останнє місце проживання спадкодавця.

13 червня 2003 року син померлого ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та дружина померлого ОСОБА_1, від свого імені, а також від імені малолітнього сина ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР звернувшись до державної нотаріальної контори у Подільському районі м.Києва заявами про прийняття спадщини.

Сторони у справі є спадкоємцями першої черги майна померлого ОСОБА_3 за законом відповідно до статей 524 та 529 ЦК УРСР.

Стаття 560 ЦК УРСР визначає, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

З матеріалів спадкової справи, відкритої за заявами спадкоємців ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_1, що діяла від свого імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), встановленою, що свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не видавалось.

При розгляді справи сторонами визнавлось, що свідоцтво про право на спадщину їм не видавалось, оскільки спадкове майно, яким є житловий будинок не закінчено будівництвом, відповідно не введено в експлуатацію, правовстановлюючі документи на частку цього ж майна відсутні, що зумовило складнощі при визначенні часток спадкоємців, через неможливість визначення ідеальних часток. Також вказали, що між ними склався конкретний порядок користування спадковим майном, відповідно до якого позивачі використовують земельну ділянку та утримують будинок, який незакінчений будівництвом, а відповідач використовує гараж та 52/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що спадкоємиця ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1996 року.

Спадкове майно, яким є:

земельна ділянка розташована за адресою - АДРЕСА_2 набуте у власність спадкодавцем 25.09.1996 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого відповідно до рішення Крюківщинської сільської Ради народних депутатів від 10.12.1993 року №44/11, якій згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 10.03.2016 року, надано кадастровий номер НОМЕР_2;

52/100 частини квартири АДРЕСА_1 подарована спадкодавцю 07.10.1998 року ОСОБА_4 відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Гавриловою О.В. зареєстрованого в реєстрі за №8С 2018, право власності на яку зареєстровано на ім»яОСОБА_3. в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності в реєстровій книзі під №4339;

житловий будинок за адресою - АДРЕСА_2 будівництво якого не закінчено, будувався спадкодавцем за грошові кошти, отримані від реалізації належної йому ж на праві приватної власності квартири АДРЕСА_4;

гараж у АДРЕСА_3, набутий за спільні кошти подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Відповідно до правил ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Отже сторони у справі мають право кожен на 1/3 частку майна належного на праві приватної власності спадкодавцю, а також на 1/3 частку від 1/2 частки майна, що є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до правил ст.22 КпШС України.

Наразі, кожен зі спадкоємців має право на спадкування 1/3 частки спадкового майна, яким є: земельна ділянка розташована за адресою - АДРЕСА_2; 52/100 частини квартири АДРЕСА_1; житловий будинок за адресою - АДРЕСА_2 який не закінчений будівництвом.

Крім того, кожен зі спадкоємців має право на 1/6 частку гаражу в АДРЕСА_3.

Відповідно до правил ст. 562 ЦК УРСР, поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному зі спадкоємців за законом або за заповітом.

Звертаючись до суду з позовом позивачі пропонували варіанти поділу спадкового майна, а саме - просили визнати за ними право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку та зведений на ній житловий будинок, який не закінчений будівництвом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2; за відповідачем- право власності в порядку спадкування за законом на 52/100 частини квартири АДРЕСА_1, гараж у АДРЕСА_3.

Відповідач визнав, що гараж у АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю подружжя спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємиці ОСОБА_1 та не заперечував щодо поділу спадкового майна, визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 52/100 частини квартири АДРЕСА_1 та гараж у АДРЕСА_3, а за позивачами - право власності на земельну ділянку за адресою:АДРЕСА_2та незакінчений будівництвом будинок на цій же земельній ділянці, який позивачі бажають добудувати.

При вирішенні заявленого спору щодо поділу спадкового майна, яким є незакінчений будівництвом жилий будинок, суд має врахувати рекомендації Пленуму Верховного Суду України, що є в постанові від 0.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок», відповідно до п.9 якої, судам роз»яснено, що при розгляді справ, пов»язаних з правом власності громадян на жилий будинок, необхідно враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За позовом дружини, членів сім»ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можливо визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, або врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

За даними висновку експерта, складеного 25.04.2018 року за результатами проведеної будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №19/10-18, будівельна готовність незавершеного будівництва житлового будинку АДРЕСА_2, станом на момент проведення експертизи, становила 61%.

Будівництво житлового будинку, який є предметом спадкування, розпочато спадкодавцем на земельній ділянці, яка, за даними витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.03.2016р. №НВ-016 має кадастровий номер - НОМЕР_2, місце розташування - АДРЕСА_2; цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ) форма власності - приватна, площа земельної ділянки - 0,1248га, право власності належить ОСОБА_3 на підставі державного акту від 25.09.1996 року НОМЕР_3.

Відповідно до будівельного паспорту №510 на земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_2, забудовник - ОСОБА_3, рішенням від 27.03.1992 року Крюківщинської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області про надання земельної ділянки на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель ОСОБА_3, надано земельну ділянку у розмірі 0,12 га в с.Крюківщина для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель за типовим проектом 30-113 К-1 на земельній ділянці розміром 0,1200 м.кв. в АДРЕСА_2

За повідомленням Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 17.02.2016 року №155, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 не зареєстровано (зареєстровано за іншими особами); інвентаризаційна справа на житловий будинок АДРЕСА_2 в архіві підприємства не зареєстрована, відповідно, відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок в БТІ відсутні.

За даними довідки 505 від 10.04.2018 року, виданої виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради, земельна ділянка площею 0,1248 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка належить на праві власності ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2

З огляду на викладене вище, суд, беручи до уваги, що житловий будинок, який є спадковим майном, розпочатий будівництвом спадкодавцем за отриманим ним дозволом на будівництво, на земельній ділянці, відведеній йому ж у встановленому законом порядку, має ступінь готовності 61%, позивачі є членами однієї родини, бажають отримати в порядку спадкування у спільну часткову власність вказаний будинок, маючи на меті завершити його будівництво, та 1/3 частка власності якого і 1/3 частка земельної ділянки, на який він будувався, можуть бути компенсовані відповідачу іншим спадковим майном, а саме - 52/100 частини квартири АДРЕСА_1 та гаражем у АДРЕСА_3, проти чого не заперечує відповідач, суд вважає за можливе поділити спадкове майно запропонованим в позовній заяві способом.

Разом з тим, оскільки при розгляді справи встановлено, що будівництво житлового будинку за адресою:АДРЕСА_2 виконано тільки на 61%, а тому з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд вважає можливим заявлені вимоги задовольнити частково, визнавши право власності за позивачами саме на незакінчений будівництвом житловий будинок. В решті позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (який набрав чинності з 01.01.2004 року, ст.22 КпШСУкраїни, ст.ст. 524, 526, 527, 529, 548, 549, 561, 562 ЦК УРСР, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 351, 352, 354, 355ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_2, Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа територіальне управління юстиції в м.Києві про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати гараж у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя - спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємиці - ОСОБА_1.

В порядку поділу спадкового майна після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати за спадкоємцями - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) право спільної часткової власності на: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, місце розташування- АДРЕСА_2; незакінчений будівництвом житловий будинок, будівельною готовністю 61%, що розпочатий будівництвом на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2місце розташування за адресою - АДРЕСА_2.

В порядку поділу спадкового майна після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати за спадкоємцем ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на: 52/100 частини квартири АДРЕСА_1;гараж у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також по також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 30 жовтня 2018 року.

Суддя