Ухвала

Іменем України

17 вересня 2018 року

місто Київ

справа № 127/18569/16

провадження № 61-40063ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Товариство власників гаражів № 2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства власників гаражів № 2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Товариства власників гаражів № 2 (далі - ТВГ № 2) про визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року залишено без змін.

04 липня 2018 року ОСОБА_4 подав до апеляційного суду заяву про роз'яснення постанови Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року.

У заяві про роз'яснення постанови суду заявник зазначив, що у матеріалах справи наявний машинописний текст протоколу зборів уповноважених представників від 03 грудня 2012 року з доданим порядком денним, де визначений спосіб обрання голови правління товариства цими зборами. Цей спосіб суперечить підпункту 5.10 Статуту ТВГ № 2. У судовому засіданні суду першої інстанції 17 березня 2018 року у іншій цивільній справі представником товариства наданий протокол засідання правління, згідно з яким 08 грудня 2012 року був обраний голова товариства, що суперечить протоколу загальних зборів від 08 грудня 2012 року. У жовтні 2014 року під час розгляду цивільної справи № 127/17703/14 представником ТВГ № 2 наданий протокол засідання правління від 07 грудня 2012 року, де вказано про обрання голови правління на один день раніше, ніж наголошувалося, але судом цей факт не враховано. На аркушах 38-43 першого тому справи міститься рукописний текст протоколу загальних зборів уповноважених від 08 грудня 2012 року про затвердження голови правління, який за змістом протирічить машинописному тексту протоколів зборів від 08 грудня 2012 року та протоколу засідання правління від цієї ж дати, що є доказом фальшування і підроблення, але суд це не з'ясував. Законом України «Про об'єднання громадян», Цивільним кодексом України встановлений порядок вирішення зборами усіх питань діяльності об'єднань громадян; законодавством не передбачені збори уповноважених представників, а лише збори членів об'єднання громадян та їхніх представників, тому уповноважені представники не мали повноважень на прийняття рішень у ТВГ № 2.

За твердженням заявника, оскаржувані ним рішення прийняті неправомочними зборами, позовна давність для звернення в суд з позовом з оскарженням цих рішень ним дотриманий, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2013 року у справі № 212/13513/12 скасований Статут товариства в редакції від 14 січня 2004 року, склад уповноважених представників, затверджений списком від 09 грудня 2006 року, встановлено відсутність правомочності органів управління товариства з 06 квітня 2002 року. Статут ТВГ № 2, затверджений у 2004 році, у подальшому зазнавав змін у 2008, 2011 роках. Примірник статуту до матеріалів справи не долучений. Суд, на переконання заявника, зазначив у рішенні про факти, що не стосуються предмету позову: підставу набуття позивачем права власності на гараж на території товариства, виключення його, ОСОБА_4, зі складу членів товариства. Суд не спромігся вирішити спір по суті позовних вимог, керувався неналежним Законом України «Про громадські об'єднання», безпідставно відхилив показання свідків, допитаних у засіданні у справі № 127/29028/13.

Заявник зазначає, що без детального роз'яснення судової постанови остання є незаконною, такою, що не захистила його права, свободи, законні інтереси.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз'яснення постанови Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом зазначеної норми процесуального права рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі.Суть роз'яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз'яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Якщо у заяві про роз'яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових відомостей, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в такому роз'ясненні рішення.

Аналіз змісту поданої заяви про роз'яснення судового рішення ОСОБА_4 дає підстави для висновку, що в ній викладено незгоду зі змістом й мотивами ухвали суду.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у роз'ясненні судового рішення, правомірно виходив з того, що порушені ОСОБА_4 у заяві питання зводяться до незгоди з результатами судових рішень, ухвалених не на його користь, та не підлягають вирішенню в порядку статті 271 ЦПК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про відмову ОСОБА_4 у роз'ясненні постанови Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства власників гаражів № 2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик