Справа № 635/2465/18
Провадження № 2/635/1915/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнень просила:

змінити розмір аліментів, визначений рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року, справа № 635/5630/16-ц, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно та 5000 (пять тисяч) гривень щорічно на санаторно курортне лікування, починаючи з моменту подання позовної заяви.

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі на загальну суму 950 (девятсот пятдесят) гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі ( актовий запис за № 06, зроблений 24.02.2005р. Хорошівською селищною радою Харківського району Харківської області, Україна). Мають спільну дитину - ОСОБА_3. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, кожен з них проживає за місцем свої реєстрації. Дочка постійно проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 матеріальну допомогу дитині надавав нерегулярно, а тому вона була змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. Так, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень, щомісячно.

Дитину позивач виховує самостійно, не маючи сторонньої допомоги. Відповідач крім аліментів нічим не допомагає їй в утримані їх дитини. На даний час дочка є школярем. Для нормального фізичного, духовного розвитку дитини необхідні значні кошти. Позивач робить все можливе для належного утримання дитини, однак її невеликого доходу для цього не достає. Дитина відвідує школу танців «All stars», зі слів тренера має великий потенціал, який потрібно розвивати. Кожен місяць позивач сплачує кошти на додаткові заняття з танців, купує сценічні костюми, оплачує участь дитини у різноманітних конкурсах та турнірах. Крім того, дитина відвідує басейн, якій їй необхідний на постійній основі у звязку із її хворобами, додатково займається вивченням англійської мови особисто з вихователем. Вартість занять з англійської мови щомісячно становить 800 грн. Відповідач повністю відсторонився від участі у витратах на дитину та сплачує лише аліменти, які встановлені рішенням суду. Дитина перебуває під наглядом лікарів фахівців - гастроентеролога, ортопеда, хірурга, для її нормального розвитку та подальшого життя їй рекомендовано: медичне обстеження 2 рази на рік, дієтичне харчування, коректор постави ( виготовлення корсету), оперативне лікування з приводу видалення гемангіоми, лікувальна фізкультура, відвідування басейна, санаторно курортне лікування в санаторіях гастроентерологічного профілю.

Позивачу відомо, що відповідач працює без оформлення, має стабільний дохід, розмір якого він приховує. Відповідач є працездатним, а тому повинен матеріально забезпечувати свою дитину. Виходячи з рівню життя у теперішній час , позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, залишена без руху, позивачу наданий десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року провадження у вказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначене в справі підготовче засідання.

11 вересня 2018 року за наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено згідно розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області №01-02/111 від 11 вересня 2018 року у зв'язку з розглядом Вищою радою правосуддя 14.08.2018 заяви про відставку судді Харківського районного суду Харківської області Полєхіна А.Ю. та відповідно до наказу в.о. голови Харківського районного суду Харківської області від 20.08.2018 №05-05/88 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області Полєхіна А.Ю.», зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчука Я.А.

12 вересня 2018 року ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчука Я.А. цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини прийнята до провадження.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2018 року підготовте провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, з розміром аліментів визначених позивачем не згоден, оскільки його майновий стан не дозволяє сплачувати такі суми. Між тим, згоден збільшити розмір аліментів, а тому не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 гривень та відшкодувати позивачу понесені судові витрати у звязку із розглядом даної цивільної справи.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 18 вересня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І - ВЛ № 053376, видане 04 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 06.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2005 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Відповідно довідки, виданої ФО-П ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 , працює на посаді продавця непродовольчих товарів у ФО-П ОСОБА_4 та її доход за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року складає 14100, 00 грн.

Як вбачається з довідки, виданої 10 грудня 2018 року ФО-П ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2, з 10 грудня 2018 року прийнятий на роботу водієм, заробітна плата складає 3723, 00 грн на місяць.

Згідно довідки головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24» № 213 від 15.03.2018 малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться півд. Наглядом КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24». Дівчинка перебуває під наглядом лікарів фахівців гастроентеролога , ортопеда, хірурга з приводу функціонального розладу біліарного тракту, кіфосколіотичної постави, гемангіоми велично області зліва. Рекомендовано: медичне обстеження 2 рази на рік, дієтичне харчування, коректор постави (виготовлення корсету), оперативне лікування з приводу видалення гемангіоми, лікувальна фізкультура, відвідування басейна, санаторно курортне лікування в санаторіях гастроентерологічного профілю. Протягом 2017 року мати зверталась до лікувального закладу за медичною допомогою для доньки з приводу гострих респіраторних захворювань. Дівчинка проходила лікування в травматологічному відділені КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 17» 6 в березня 2017 р з приводу закритого епіфізіолізу лівої променевої кістки; в травні 2017 р з приводу закритого епіфізіолізу лівої малогомілкової кістки. Призначено лікування: фіксація кінцівок, симптоматична терапія (нурофен), лікувальна фізкультура.

З довідки від 13.02.2018 року, виданої директором «All Stars Dance Centre» вбачається, що ОСОБА_6 є ученицею школи танців «All stars».

Відповідно довідки № 04-15/130-18 від 05.11.2018, виданої директором Харківської гімназії №178 «Освіта» ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 є учнем 8-а класу Харківської гімназії № 178 «Освіта».

Згідно квитанції № 17652596 від 17.09.2018 року позивачем за додаткові освітні послуги за період вересень жовтень сплачено 400 (чотириста) гривень.

Надаючи правову оцінку правовідносин, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистими, індивідуальним, а не солідарним.

Частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В частині 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину пройшло півтора року. Життя в країні сильно змінилось, вартість продуктів харчування, одежі, комунальних платежів та інше виросло практично в два, а то і більше разів. Аліменти, які надає відповідач, не вистачає навіть для купівлі повноцінного харчування для дитини, не говорячи про інші її потреби. Саме за цих обставин позивач змушена звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів .

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в наступному розмірі: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України « Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50 % заробітної плати боржника.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Постанови Пленуму Верховного Суду України №3від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» передбачено, що він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідна правова позиція зокрема викладена у п. п. 16-17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також у постанові ВСУ від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1798цс16.

Також у своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі 6-143цс13 Верховний Суд України висловив правову позицію що при розгляді позовів про зміну розмірів аліментів (зміну способу стягнення аліментів) застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей, зокрема ст. 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України , а саме, майновий стан відповідача, дохід якого на місяць складає 3723, 00 грн. З цього доходу йому також необхідно сплачувати комунальні послуги, утримувати місця свого проживання, витрачати на продукти харчування, одяг, побутові предмети, а тому суд не вбачає у відповідача можливості сплачувати аліментів на утримання дитини у розмірі 3 000, 00 грн. на місяць, оскільки на життя йому нічого майже не залишається. Письмовою заявою відповідач позовні вимоги визнавав частково та згоден на збільшення розміру аліментів на загальну суму 1200, 00 грн, саме такий розмір аліментів він зможе здійснювати регулярно та в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже на ОСОБА_1, як на позивача, покладається обов'язок доказування і в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з урахуванням ч.1 ст.ст. 141,180, 182 СК України. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження матеріального становища відповідача або інших істотних обставин, які б обґрунтовували розмір аліментів у більшому розмірі.

За таких обставин, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, висловлене в письмовій заяві, а також виходячи з потреб і інтересів неповнолітньої дитини, з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, а також для підтирки здоровя та розвитку здібностей дитини необхідні витрати, тому суд вважає доцільним позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів задовольнити частково , збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року, справа № 635/5630/16-ц, а саме, з 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок на 1 500 ( одна тисяча пятсот ) гривень 00 копійок, щомісячно.

Що стосується стягнення початку стягнення збільшеного розміру аліментів з дня подання позовної заяви, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі зазначеного стягнення нового розміру аліментів з ОСОБА_2 необхідно почати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, 5000 (пять тисяч) гривень щорічно на санаторно курортне лікування, починаючи з моменту подання позовної заяви, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

З урахуванням таких вимог закону, саме на позивача покладено процесуальний обовязок довести наявність особливих обставин, що зумовили необхідність додаткових витрат на дитину, їх розмір та доцільність.

Позивачем не було представлено доказів понесення нею додаткових витрат на дитину, що, відповідно до ст. 185 СК України, викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, обов'язок батьків утримувати дитину, сприяти її гармонійному фізичному та духовному розвитку, природній потребі у навчанні, зокрема у відвідуванні загальноосвітнього навчального закладу, гуртків охоплюється питанням стягнення аліментів та не може розглядатись як додаткові витрати на дитину.

Беручи до уваги, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею були понесені додаткові витрати на дитину, які викликані особливими обставинами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрати по справі, які складаються з: витрат на правову допомогу у розмірі 800 гривень, витрати на проїзд до суду у розмірі 100 гривень, витрати на підготування позову (роздруківка позовної заяви, копій документів) у розмірі 50 гривень на загальну суму 950 (девятсот пятдесят) гривень, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 141 ЦПК України встановлений порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, позивачем не доведено понесення нею судових витрат по справі, у звязку з чим, її вимога задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу, що витрати на проїзд до суду взагалі не відносяться до судових витрат повязаних з розглядом справи.

Одночасно з цим, суд вирішує питання про розподіл судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

У зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір у сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року, справа № 635/5630/16-ц, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 ( одна тисяча пятсот ) гривень 00 копійок, щомісячно , починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

У задоволені інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії МВ 249937 виданий Харківським РВ УМВСУ в Харківській області 29 грудня 2004 року, зареєстроване місце проживання за адресою: 62466, АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії МК 237790 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 27 вересня 1996 року, зареєстроване місце проживання за адресою: 61102, м. Харків, вул. Достоєвського, б. 84.

Повне рішення складено 02 січня 2019 року.

Суддя Я. А. Шинкарчук