Постанова

Іменем України

3 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 361/6116/14-ц

провадження № 61-28516 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Броварський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області;

відповідачі: Броварська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Олійника В. І., Фінагєєва В. О. за заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року Броварський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області звернувся до суду з позовом до Броварської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсними і скасування розпоряджень та державного акта на право приватної власності на землю, визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно і договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що проведеною Броварською міжрайонною прокуратурою на підставі постанови від 27 березня 2014 року перевіркою діяльності Броварської районної державної адміністрації Київської області при прийнятті розпорядження щодо передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 1,8001 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту встановлено, що спірна земельна ділянка, частково, площею 1,7962 га, знаходиться в межах населеного пункту Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, що підтверджується висновком комісійної судової земельно-технічної експертизи від 1 травня 2013 року № 608/609/13-41, а тому розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 11 липня 2011 року № 1174 та від 16 жовтня 2013 року № 749, державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, а також свідоцтва про право власності на цю ж земельну ділянку видані з порушенням вимог земельного законодавства України.

Враховуючи, що більша частина спірної земельної ділянки знаходиться в межах села Богданівка Броварського району Київської області, тому питання щодо розпорядження цією земельною ділянкою, зміни цільового призначення цієї земельної ділянки відноситься до повноважень Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Крім того, вказував, що після прийняття незаконних розпоряджень Броварською районною державною адміністрацію Київської області, ОСОБА_4 було проведено поділ спірної земельної ділянки, площею 1,8001 га на дві окремі земельні ділянки: площею 0,18 га та площею 1,6201 га із цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

20 листопада 2013 року ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,18 га, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Вважав, що зазначений правочин є недійсним, так як ОСОБА_5 придбала її у ОСОБА_4, який на час його вчинення згідно з частиною другою статті 203 ЦК України не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Ураховуючи викладене прокурор просив суд визнати недійсним та скасувати розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 16 жовтня 2013 року № 749 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на ведення садівництва ОСОБА_4 в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту»; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий 6 вересня 2011 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,8001 га, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, видане 29 жовтня 2013 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,8001 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 8 листопада 2013 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,6201 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 8 листопада 2013 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,18 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,18 га, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для індивідуального садівництва, укладений 20 листопада 2013 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області БурлакоюО. В.; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,6201 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 514 980 грн, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,18 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 57 220 грн, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2015 року у задоволенні позову Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що прокурором не доведено, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах с. Богданівка Броварського району Київської області, і ця обставина є доведеною при розгляді справи.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення. Позов Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області задоволено. Визнано недійсним та скасовано розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 11 липня 2011 року № 749 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту». Визнано недійсним та скасовано розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 16 жовтня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на ведення садівництва ОСОБА_4 в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту». Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 6 вересня 2011 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,8001 га, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, видане 29 жовтня 2013 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,8001 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 8 листопада 2013 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,6201 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 8 листопада 2013 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,18 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,18 га, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для індивідуального садівництва, укладений 20 листопада 2013 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О. В. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,6201 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 514 980 грн, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,18 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, вартістю 57 220 грн, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що обставина перебування спірної земельної ділянки в межах населеного пункту с. Богданівка Броварського району Київської області є доведеною позивачем належними та допустимими доказами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року залишено без змін.

Судове рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що земельна ділянка, яка є предметом спору, знаходиться в межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, тому розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 11 липня 2011 року № 1174 та від 16 жовтня 2013 року № 749 не можуть вважатися законними, оскільки вони видані з порушенням пункту 12 Перехідних положень та статті 12 ЗК України. Таким чином, оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4, підлягає визнанню недійсним та скасуванню, оскільки виданий на підставі незаконного рішення, а підставою для визнання недійсними договору купівлі-продажу та виданого на його підставі на ім'я ОСОБА_5 державного акту, є те, що ОСОБА_4 не міг передати ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 0,18 га за договором купівлі-продажу, оскільки отримав це право з порушенням визначеного законом порядку. Оформлення ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку площею 0,18 га є незаконним, оскільки право власності та право користування земельними ділянками набувається громадянами України в порядку та у спосіб, визначені законом.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду Київської області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що згідно із листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 16 жовтня 2015 року № Д-1688/0-3031/6-15 с. Богданівка Броварського району Київської області не має встановлених меж населеного пункту. Ця обставина є істотною і не була йому відома на час ухвалення рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 1 грудня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 грудня 2015 року відмовлено у зв'язку з тим, що наведені заявником підстави та обставини не є в розумінні положень ЦПК України 2004 року нововиявленими, а тому вплинути на висновки суду при ухваленні рішення не могли. Крім того, обставини, на які заявник посилався, входили до предмету доказування у справі і підлягали встановленню про розгляді справи згідно з принципом змагальності.

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до апеляційного суду Київської області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року встановлено ту обставину, що межі с. Богданівка Броварського району Київської області не визначені, що свідчить про те, що спірна земельна ділянка знаходиться не в межах населеного пункту с. Богданівка Броварського району Київської області.

Вважає дану обставину нововиявленою, яка не була відома і не могла бути відома їй під час розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що під час розгляду справи, як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції обставина щодо місцезнаходження спірної земельної ділянки в межах села Богданівка, чи за його межами була підставою для ухвалення судових рішень, і доводилася як стороною позивача, так і стороною відповідача, а, отже, була відома заявнику. Крім того, як убачається з тексту постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року судом під час розгляду справи було встановлено лише бездіяльність Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, яка полягає у невстановлені меж населеного пункту с. Богданівка, що не свідчить, що земельна ділянка обов'язково та безспірно знаходиться поза межами с. Богданівка Броварського району Київської області, оскільки останні відсутні.

У липні 2017 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, просила ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що вона не приймала участі у розгляді справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді, зокрема і 14 травня 2015 року, оскільки її не повідомляли про розгляд справи за адресою її проживання та реєстрації, а повістки надсилалися за іншою адресою. Тому вона була позбавлена можливості довести правомірність набуття нею у власність земельної ділянки.

Апеляційний суд виходив із того, що спірні земельні ділянки знаходяться в межах населеного пункту лише тому, що межі не встановлені і тому не можна встановити, що вони знаходяться саме за межами.

Нововиявленою обставиною для перегляду рішення Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року було заявлено відсутність у Богданівської сільської ради Броварського району Київської області будь-яких прав стосовно спірних земельних ділянок. Вважала, що зазначена обставина встановлена постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року у справі № 754/8027/16-а, якою визнано, що Богданівська сільська рада Броварського району Київської області проявила бездіяльність та не здійснила дій щодо встановлення меж населеного пункту - с. Богданівка Броварського району Київської області.

Також зазначала, що у довідці управління Держкомзему у Броварському районі Київської області від 1 жовтня 2012 року № 2578 зазначено, що в управлінні відсутня землевпорядна документація (проект землеустрою по встановленню меж населених пунктів Броварського району (Богданівська сільська рада), яка сформована згідно із чинним законодавством та містить відповідні погодження і документальні матеріали, а тому управління не має документальної можливості надати інформацію щодо місцезнаходження садівничого товариства «Заліське» в адміністративних межах Богданівської сільської ради (в межах села чи поза його межами) (а. с. 128 т. 1).

Згідно зі статтею 173 ЗК України межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обгрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів.

Проте апеляційний суд не вважав істотною обставиною відсутність даних про проект землеустрою.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Крім того, у пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про те, що наведені ОСОБА_5 підстави та обставини, не є в розумінні положень ЦПК України 2004 року нововиявленими, входили до предмету доказування у справі, підлягали встановленню та встановлювались при розгляді справи згідно з принципом змагальності.

Отже, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 423 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк