Провадження № 2/761/2519/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 100 000,00 грн. завданої моральної шкоди.

Вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року на сторінках інтернет-видання «Українська правда» на сайті http://www.pravda.com.ua у публікації під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» а до цього ще й на своїй сторінці у соціальній мережі «фейсбук» у пості від ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачка поширила щодо позивача недостовірну інформацію.

23.09.2016 року Шевченківський районний суд міста Києва прийняв рішення, яке набрало законної сили та за яким визнано недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію позивача інформацію, поширену ОСОБА_3 та зобов'язано її спростувати зазначену інформацію. Як зазначає позивач, на даний час відповідач не спростувала зазначену інформацію та рішення суду не виконала.

Позивач зазначає, що висловлювання, які використані відповідачем, спрямовані на формування її негативного іміджу, як людини позбавленої моральних цінностей, яка порушує закон, а також на розпалювання ненависті та ворожнечі на національному грунті до позивача, як до наче б то «росіянки», у той час, коли на сході країни фактично ідуть бойові дії, а україно-російські взаємини є досить загостреними, що є загальновідомим фактом. Така необгрунтована характеристика особи позивача травмуючи діє на її психоемоційний стан оскільки жодній нормальній цивілізованій людині неприємно чути про себе відверті образи та звинувачення. Моральні, психічні, психологічні страждання позивача, як зазначено в позовній заяві, поглиблюються тим, що вона вже на протязі двох років змушена домагатися справедливості, звертатися до суду, а тепер і до виконавчої служби, щоб змусити відповідачку у примусовому порядку виконати рішення суду, оскільки добровільно це зробити вона відмовляється.

А тому на підставі положень статті 1167, 23 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

В судове засідання позивач не з'явилася, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулось 27.03.2018 року прийнято до матеріалів справи відзив відповідача на заявлені вимоги в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що розголошена відповідачем інформація є суспільно необхідною, так як стосується природних ресурсів України та будівництва в межах 100 метрової водоохоронної зони. Для повного та всебічного розгляду справи необхідно встановити: наявність шкоди, протиправність діяння; наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; вину заподіювача; чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань; за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні; з чого позивач виходить при оцінці шкоди; характер та обсяг страждань; характер немайнових втрат; стан здоров'я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках; ступінь зниження престижу, ділової репутації; час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Як зазначає представник відповідача, позивачем жодним чином не обгрунтовано та не доведено жодної із зазначених обставин. Застосування методики ОСОБА_5 припинено на території України з 29.01.2016 року, а іншої методики яка б дозволяла встановити розмір відшкодування моральних страждань немає серед методик міністерства юстиції України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність позивача, яка просила слухати справу в її відсутність.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 23.09.2016 року (справа №761/22473/15-ц) частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації; визнання інформації недостовірної; зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та визнано недостовірною, та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_3 на інтернет - сторінці у соціальній мережі «Facebook»: ІНФОРМАЦІЯ_4 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_5» та на інтернет - сторінці http://www.pravda.com.ua, в розділі «Київ» в статті під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме: «… Громадянка Росії із Саратова ОСОБА_11 безкарно захопила землю на березі Дніпра ринковою вартістю на мільйони грн. …», «… побудувала собі маєток…, а саме замок з будівлями…»; зобов'язано ОСОБА_3 спростувати на інтернет-сторінці у соціальній мережі ІНФОРМАЦІЯ_7/ вищезазначену інформацію про ОСОБА_2, поширену на інтернет - сторінці у соціальній мережі «Facebook»: ІНФОРМАЦІЯ_4 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_5», шляхом опублікування резолютивної частини рішення суду у цій справі, протягом тридцяти днів з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Рішення суду набрало законної сили.

Зокрема рішенням суду встановлено, що інформація є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Закон пов?язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи.

Стаття 23 ЦК України встановлює, яку форму може набувати моральна шкода, та в яких випадках вона може бути заподіяна особі. Перелік не має вичерпного характеру.

Оскільки моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди, ЦК не встановлює ні мінімального, ні максимального розміру відшкодування моральної шкоди. Безумовно, моральну шкоду неможливо компенсувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового вираження щиросердечного болю, честі, гідності особи, тому будь-який її розмір буде мати суто умовне вираження. Критерії оцінки, якими можна керуватися при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, різноманітні. Головне - щоб за їх допомоги можна було вимірити глибину і тривалість страждань (для людей).

Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, вона відшкодовується одноразово.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на психологічний висновок складений психологом-спеціалістом ОСОБА_12 02.11.2017 року, проте оскільки при проведенні дослідження було використано методику ОСОБА_9, яку припинено застосовувати з 29.01.2016року на підставі рішення міністерства юстиції України, тому суд не вбачає за можливе використати як доказ вказаний висновок.

Суд не може взяти до уваги зазначене представником відповідача, що розголошена інформація є суспільно необхідною, так як стосується природних ресурсів України та будівництва в межах 100 метрової водоохоронної зони на тій підставі, що недостовірність інформації уже встановлена рішенням суду та в межах даного провадження суд позбавлений можливості встановлювати обставини, які мали бути встановлені при вирішенні питання про достовірність розповсюдженої інформації.

Представник відповідача не надав суду доказів, що відповідач вчинила будь-які дії для відновлення порушеного права позивача.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації зазвичай становить 2000 - 5000 євро. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства.

Отже, так як рішенням суду встановлено порушення прав позивача приниженням честі та гідності внаслідок поширення недостовірної інформації, враховуючи, що позивач тривалий час намагалась відновити своє порушене право шляхом звернення до суду з позовом про визнання недостовірної інформації та зобов'язання її спростувати; так як представник відповідача не надав суду доказів, що відповідач виконала рішення суду та розмістила резолютивну частину рішення суду на власній сторінці в соціальній мережі, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позивач зазнала моральних страждань та до вішкодування підлягає моральна шкода в розмірі 50 000,00 грн.

Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) до ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1) про відшкодування моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та судовий збір в сумі 500,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 вересня 2018 року

Суддя: Н.Г.Притула