У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2018 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.,

за участю секретаря - Моторенко К.О.,

без участі сторін

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, треті особи: Міністерство охорони здоров'я України, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання дій неправомірними, зобов'язання чинити дії, стягнення шкоди свідомо спричиненої Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, незаконним звільненням Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, свідомо порушивши ст. 184 КЗпП,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 року на адресу суду через канцелярію в порядку ст.ст.36, 40 ЦПК України ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Деснянського районного суду м.Києва Таран Н.Г. за наявністю підстав, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді, а саме головуючою суддею Таран Н.Г., порушуються норми права при розгляді даної справи. При цьому протягом розгляду справи позивача суддя використовуючи свою посаду відмовлялася надавати слово позивачу та виносити рішення на користь позивача, штучно затягуючи при цьому розгляд даної справи. Крім того, суддя Таран Н.Г. вказавши, що не отримувала подане через канцелярію суду 04.10.2018 року на 57 аркушах клопотання про уточнення позовних вимог, де позивач намагалася, ще стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, не сплачену досі заробітну плату, зненацька замість надання слова та винесення рішення почала цитувати позовну заяву, та не кваплячись, читала відзив відповідача на позовну заяву, при тому, що там була вказана повна нісенітниця і брехня, враховуючи матеріали існуючі у позові та надані позивачем. І не вказавши, що Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, не виконало ухвал суду в частині надання особистої картки позивача та картки працівника п-2, знову перенесла судове засідання, фактично прирікши дітей позивача на злидні.

Ухвалою суду від 22.12.2018 року зупинено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, треті особи: Міністерство охорони здоров'я України, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання дій неправомірними, зобов'язання чинити дії, стягнення шкоди свідомо спричиненої Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, незаконним звільненням Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, свідомо порушивши ст. 184 КЗпП, до вирішення питання про відвід судді Таран Н.Г.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Разом з тим, стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не представлено доказів, які підтверджують наявність обставин, які, в розумінні ст.ст. 36, 37 ЦПК України, є підставами для відводу судді, а посилання на них є шаблонним підходом до складання заяви про відвід.

Посилання позивача, на те, що суддя Таран Н.Г. є упередженою та необ'єктивною у вирішенні справи, оскільки переносить судові засідання не ухвалюючи при цьому по справі рішення, чим фактично прирікає дітей позивача на злидні не доводять факт будь-якої зацікавленості судді в розгляді справи, як і факт упередженості та необ'єктивності при розгляді справи, тому взяті судом до уваги бути не можуть як такі, що ґрунтуються на непідтверджених вигадках та домислах, з огляду на що суд вважає відвід безпідставним та необгрунтованим.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Таран Н.П. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, треті особи: Міністерство охорони здоров'я України, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання дій неправомірними, зобов'язання чинити дії, стягнення шкоди свідомо спричиненої Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, незаконним звільненням Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, свідомо порушивши ст. 184 КЗпП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 грудня 2018 року.

Суддя: