Справа № 466/6359/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)
26 червня 2018 року Шевченківський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді Свірідової В.В.
з участю секретаря Шаповалової Ю.О.
справа №466/6359/17
2/466/2273/17
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням
ВСТАНОВИВ:
04.09.2017 року начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.05.2018 року просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог покликається на те, що у листопаді 2010 року за згодою командування Львівського гарнізону громадянину ОСОБА_1 на склад сім`ї три особи (він, дружина - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 ) тимчасово, на час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 надано для проживання кімнату АДРЕСА_2 .
При цьому, громадянин ОСОБА_1 не отримував відповідний ордер, що є єдиною правовою підставою згідно Житлового Кодексу УРСР, який надавав би останньому законні підстави для вселення та проживання у вказаному житловому приміщенні.
В подальшому, в жовтні 2013 року громадянин ОСОБА_1 вибув для проходження служби за межі Львівського гарнізону у с. Старичі Яворівського району Львівської області, однак кімнату №1 у гуртожитку за вказаною адресою, представникам квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова встановленим порядком не здав, яку, не використовуючи за призначенням, продовжує незаконно утримувати, чим порушує житлові права інших військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, що потребують поліпшення житлових умов за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України.
15.05.2012 року рішенням житлової комісії КЕВ м. Львова згідно протоколу №157 ОСОБА_1 включно із членами сім`ї знято з квартирного обліку, як такого, що у порушення вимог п. 2.20 Наказу Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» не пройшов щорічну перереєстрацію у 2011 році.
Також, громадянин ОСОБА_1 , у порушення вимог нормативних актів не вносить своєчасно квартирну плату та плату за комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на березень 2014 року утворилась відповідна заборгованість у розмірі 22536 гривень, що також опосередковано підтверджує факт його відсутності у спірному житлі. Таким чином, починаючи з жовтня 2013 року і станом по даний час відповідач у вищевказаному гуртожитку не проживає, однак спірну кімнату встановленим порядком КЕВ м. Львова не здав. У зв`язку із викладеним, відповідач втратив право на користування вказаним вище житловим приміщенням, що належить до житлового фонду Міністерства оборони України. Враховуючи вищевикладене, вимушений звернутися з позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання, яке призначено на 26 червня 2018 року не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.
У листопаді 2010 року за згодою командування Львівського гарнізону відповідачу ОСОБА_1 на склад сім`ї три особи (він, дружина - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 ) тимчасово, на час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 надано для проживання кімнату АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 30.10.2017 року Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова, в кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані: відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Гуртожиток належить Квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова (а.с.31).
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_1 , однак не проживає в спірній квартирі.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_1 в спірній кімнаті АДРЕСА_1 стверджується актами Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 18.12.2013 року, від 04.02.2014 року, від 10.03.2014 року, від 13.03.2017 року, від 19.04.2017 року, від 18.06.2017 року, згідно яких в кімнаті АДРЕСА_1 , проживання відповідача ОСОБА_1 у вказаній вище кімнаті не зафіксовано (а.с. 3-7).
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 15.05.2012 року рішенням житлової комісії КЕВ м. Львова згідно протоколу №157, ОСОБА_1 з членами сім`ї знято з квартирного обліку, як такого, що у порушення вимог п. 2.20 Наказу Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» не пройшов щорічну перереєстрацію у 2011 році.
Окрім того, судом встановлено, що в жовтні 2013 року відповідач ОСОБА_1 вибув для проходження служби за межі Львівського гарнізону у с. Старичі Яворівського району Львівської області, однак кімнату №1 у гуртожитку за вказаною адресою представникам квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова встановленим порядком не звільнив, чим порушує житлові права інших військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, що потребують покращення житлових умов за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України.
Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .
Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат.
У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 1600,00 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (код 07638027, м. Львів, вул. Батуринська, 2) судовий збір в розмірі 1600 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Суддя В. В. Свірідова