Справа № 524/9967/17
Провадження №2/524/964/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Гладкій К.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила: поділити спільне мано подружжя визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у м Кременчуці та право власності на ? частину гаражу АДРЕСА_2.

Зазначає, що 12.07.2003 року укладено шлюб з ОСОБА_2, який розірвано за рішенням суду 02.10.2017 року. За подружнього життя з ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_1 у м Кременчуці, право власності на яку зареєстроване за відповідачем. Також, на спільні кошти придбано гараж АДРЕСА_2 згідно договору на участь у частковому будівництві гаражів, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Кременчуцька м'ясопереробна компанія».

Вважає, що зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, набуте під час шлюбу за спільні кошти, а відтак їй належить 1/2 частина у спільному майні.

Після зміни позовних вимог просить визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у м Кременчуці, визнати за відповідачем право власності на іншу ? частину квартири, стягнути з відповідача

Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_4 надав суду відзив на позовну заяву зі змінами. Просить відмовити в частині стягнення витрат пов'язаних зі сплатою за проведення експертизи в розмірі 990 грн. та проводити розгляд справи за його відсутності.

Позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибули.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України постає, що, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2003. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.10.2017 року шлюб між ними розірвано.

У період шлюбу ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_1 з оформленням на своє ім'я згідно договору купівлі-продажу від 30 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б., реєстр № 1555.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Зі ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними.

Відповідно до ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі відповідач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. Враховуючи презумпцію, визначену у Сімейному кодексі України вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає розподілу у рівних часткам між співвласниками із припиненням прав спільної сумісної власності.

Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Вирішуючи питання про поділ вказаного спірного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд має застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач не надавали своєї згоди на отримання грошової компенсації вартості своєї частки спірного майна.

Доказів можливості визначення частки в натурі позивачем також не надано.

Оскільки позивач та відповідач не вчинили таких дій, а неподільні речі, зокрема, квартира, не може бути реально поділена між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Щодо стягнення з відповідача витрат пов'язаних зі сплатою за проведення оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна в розмірі 990 грн., в цій частині необхідно відмовити, оскільки позивач відмовився від позовних вимог в частині визнання права власності на ? частину гаражу АДРЕСА_2, а отже судові витрати повинен понести саме позивач по справі.

Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24,60- 69, 70-105,110,111,112,114 СК України, ст.ст.2, 10, 12, 13, 16, 76-82, 89, 133,141, 189-200, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 у м Кременчуці.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 у м Кременчуці.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 у м Кременчуці.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, у повернення сплаченого судового збору 855,87 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С Предоляк