Справа № 405/2672/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Деревянко А.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку починаючи за три роки до дати подання позовної заяви і до досягнення дочкою повноліття, додаткових витрати на дитину в розмірі 63 967,00 грн., та судові витрати: на професійну правничу допомогу - 4280,00 грн., витребування доказів 113 грн., поштові витрати 40 грн. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 21.07.2001 року, який за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2005 року було розірвано. Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що після розлучення відповідач перестав цікавитись справами дитини, питаннями її виховання і утримання. Вона просила відповідача допомагати їм матеріально, і кожного місяця 5-го числа він перераховував 400 грн. на її (позивача) кредитну картку. Вказує, що просила відповідача приймати активну участь у вихованні та житті дочки, приймати участь у додаткових витратах, оплаті лікування та оздоровчого відпочинку у літню пору року. Позитивних відповідей не отримувала. У 2009 році ОСОБА_2 збільшив розмір аліментів до 600 грн. З власної ініціативи дочка змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3, після цього відповідач припинив виплату аліментів, і останній платіж відбувся 05.10.2017 року. Зазначає, що відповідач вводив її та доньку в оману заявляючи, що отримує мінімальну заробітну плату, оскільки виявилось, що з 2005 до 2017 року він придбав дві квартири у м. Кіровограді та автомобіль.

За таких обставин, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку за минулі три роки до подання позовної заяви до повноліття дочки.

Також вважає, оскільки відповідач жодного разу не приймав участі у додаткових витратах на додаткові потреби дитини, доцільно стягнути з нього 100% від додаткових витрат за останні три роки, а саме: відвідування центру здоровя «Драйв» (з 01.09.2015 року до 31.09.2016 року абонемент 400 грн./міс.) за 13 міс. сума 5 200 грн.; відвідування фітнес клубу «Лідер» (з 01.10.2016 року по теперішній час абонемент 430 грн./міс.) за 17 міс. сума 7 310 грн. та в подальшому 430 грн./міс.; відвідування школи моделей «Міх models» (з 01.09.2016 року по 31.12.2017 року 300 грн./міс.) за 16 міс. сума 4 800 грн.; витрати на окуляри 2 083 грн.; лікування у стоматолога 1 200 грн.; на брекети для корекції нижньої щелепи 10 000 грн.; витрати на оздоровчий табір «Бригантина» м. Новоархангельськ Кіровоградської області за липень 2015 року 4 000 грн.; витрати на спортивний табір «Морська хвиля» с. Рибаковка Миколаївської області за липень 2016 року 7 000 грн.; репетитори по підготовці до ЗНО (з 01.09.2017 року і по теперішній час 17.04.2018 року 7 год./тиждень = 700 грн./тиждень, за 29 тижнів 20 300 грн. та в подальшому 700 грн./тиждень.; витрати на оплату пробних попередніх ЗНО з хімії та укр.мови і літератури 264 грн.; витрати на випускний на даний момент 1 000 грн.; витрати на отримання закордонного паспорту 810 грн.- на загальну суму 63 967 грн.

Крім того, просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у розмірі 4433 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.05.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Володарського) у м. Кропивницький, загальною площею 32,02 кв.м., житловою площею 16,49 кв.м., яка належить ОСОБА_2, в межах суми позову, заявленого позивачем ОСОБА_4, що становить 69 104, 80 грн.

03.07.2018 року за вх. № 16837 до суду подано відзив на позовну заяву в якому відповідач позов визнав частково в частині стягнення аліментів, в частині стягнення додаткових витрати заперечив в повному обсязі. Зокрема зазначив, що починаючи з 2005 року після розлучення сплачував аліменти в розмірі 400 грн. на місяць. З 2009 року 600 грн. щомісячно, що повністю відповідає вимогам ст. 182 СК України. Починаючи з 08.07.2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та має складати в даному випадку з липня по листопад включно 2017 року 888 грн. 50 коп. на місяць, з грудня 2017 року по 30.06.2018 - 930 грн. на місяць. Вказує, що починаючи з 05.10.2017 р. по сьогоднішній день дійсно не сплачував аліменти. Загальна сума боргу по аліментам складає 6510 + 5331 = 11841 грн. Дану заборгованість відповідач визнає та зобовязується виплатити. Разом з тим зазначає, що на підставі поданих позивачем доказів неможливо встановити, які саме витрати понесені, або можуть бути понесені в майбутньому, посилання позивача на обставини щодо відвідування дитиною центрів здоровя, та школи моделей не підтвердженні документально, а саме відсутні будь-які договори та платіжні документи, які підтверджували дані додаткові витрати, а тому такі позовні вимоги відповідачем не визнаються. Щодо витрат на окуляри, зазначає, що в рецепті на окуляри змінено дату його видачі, а також відсутні дані лікаря (ПІБ) який робив відповідне призначення, окрім того міжцентрова відстань яка вказана у рецепті не відповідає вікові дитини якій це призначення могло бути видане, а тому теж не визнається відповідачем.

Лікування у стоматолога теж нічим не підтверджено. Щодо встановлення брекет- системи, вартістю 10000 грн. вказує, що не може судом братися до уваги, оскільки довідка лікаря не може підтверджувати вартість товару, а крім того факт щодо вартості може підтверджуватися виключно платіжними документами, а не довідкою лікаря. Витрати на оздоровлення та навчання теж нічим не підтвердженні, а тому не визнаються відповідачем. Факт отримання паспорту є обовязком громадянина, а тому вважає, що дана вимога теж є необгрунтованою. Витрати на ЗНО визнає в повному обсязі в розмірі 264 грн. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заперечує. Також вказує, що посилання позивача на придбання 05.05.2017 року відповідачем автомобіля є хибним, оскільки даний автомобіль був придбаний відповідачем ще у 2009 році, а у 2017 році через втрату первинного свідоцтва про реєстрацію ТЗ було видано дублікат. Автомобілем фактично володіє більше 10 років. Щодо купівлі квартири вказує, що він працює з 2001 року і мав змогу заробити на купівлю двокімнатної квартири вартістю 97871 грн.

За вказаних обставин, просить частково задовольнити позовні вимоги в сумі 12105 грн.

Ухвалою суду від 06.07.2018 року підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд по суті.

Учасники справи у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджено зворотніми повідомленнями про отримання поштового відправлення (а.с. 109,110) та розписками (а.с. 106).

26.11.2018 року за вх. № 29880 до суду представником позивача ОСОБА_5 подано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату через його хворобу.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Як вбачається з матеріалів справи представник позивача після закриття підготовчого провадження повторно не зявився в судове засідання розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження І-ОЛ № 065473, виданого 04.09.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис про народження № 23, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2005 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ОЛ № 005534 виданого 07.11.2017 року Фортечним районним у м. Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 118, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на «Біла» (а.с. 11).

ОСОБА_3 проживає з матірю, позивачем по справі, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. (ст. 191 СК України).

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що дитина знаходиться на утриманні позивача по справі, відповідач у добровільному порядку до 05.10.2017 року сплачував позивачу аліменти, при цьому суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, те, що допомоги на утримання інших дітей він не надає, має дохід, а також те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, а також те, що відповідач визнає позовні вимоги в цій частині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню, а саме починаючи з 05.10.2017 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дочки.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на загальну суму 60 967 грн., які складається з: відвідування центру здоровя «Драйв» (з 01.09.2015 року до 31.09.2016 року абонемент 400 грн./міс.) за 13 міс. сума 5 200 грн.; відвідування фітнес клубу «Лідер» (з 01.10.2016 року по теперішній час абонемент 430 грн./міс.) за 17 міс. сума 7 310 грн. та в подальшому 430 грн./міс.; відвідування школи моделей «Міх models» (з 01.09.2016 року по 31.12.2017 року 300 грн./міс.) за 16 міс. сума 4 800 грн.; витрати на окуляри 2 083 грн.; лікування у стоматолога 1 200 грн.; на брекети для корекції нижньої щелепи 10 000 грн.; витрати на оздоровчий табір «Бригантина» м. Новоархангельськ Кіровоградської області за липень 2015 року 4 000 грн.; витрати на спортивний табір «Морська хвиля» с. Рибаковка Миколаївської області за липень 2016 року 7 000 грн.; репетитори по підготовці до ЗНО (з 01.09.2017 року і по теперішній час 17.04.2018 року 7 год./тиждень = 700 грн./тиждень, за 29 тижнів 20 300 грн. та в подальшому 700 грн./тиждень.; витрати на оплату пробних попередніх ЗНО з хімії та укр.мови і літератури 264 грн.; витрати на випускний на даний момент 1 000 грн.; витрати на отримання закордонного паспорту 810 грн.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення витрат на додаткові потреби дитини за виготовлення окулярів в розмірі 2083 грн. та витрати на оплату пробних попередніх ЗНО з хімії та української мови і літератури в сумі 264 грн., які понесла позивач як додаткові витрати, що викликані особливими обставинами, і які підтвердженні належними доказами (а.с. 21, 23, 24).

Інші додаткові витрати на дитину, які позивач просить стягнути з відповідача не є такими, що викликані особливими обставинами, тобто необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо, а також вказані додаткові витрати не підтвердженні належними доказами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Зокрема, відвідування центру здоровя «Драйв» - сума 5 200 грн., відвідування фітнес клубу «Лідер» - сума 7 310 грн. та в подальшому 430 грн./міс., відвідування школи моделей «Міх models» - сума 4 800 грн., лікування у стоматолога - 1 200 грн., на брекети для корекції нижньої щелепи - 10 000 грн., витрати на оздоровчий табір «Бригантина» - 4 000 грн., витрати на спортивний табір «Морська хвиля» - 7 000 грн., репетитори по підготовці до ЗНО - 20 300 грн. та в подальшому 700 грн./тиждень., витрати на випускний - 1 000 грн. не підтверджено відповідними документами.

Витрати на отримання закордонного паспорту в сумі 810 грн. підтверджено квитанцією про оплату даної послуги, проте отримання закордонного паспорту не є витратою, що викликана особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом відзначається, що відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, де зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомог, позивачем всупереч вказаній нормі закону не подано детального опису робіт виконаних адвокатом ОСОБА_5

Крім того, угоду про надання правової допомоги укладено між ОСОБА_1, та адвокатом ОСОБА_5, яка підписана сторонами та скріплено печаткою адвоката (а.с. 13), проте квитанція до прибуткового касового ордеру № 56 від 19.03.2018 року на суму 4 280 грн. видана та скріплена печаткою Адвокатського обєднання «Кіровоградська обласна колегія адвокатів» (а.с. 34). Тобто позивачем сплачено кошти обєднанню, а не адвокату, що не є належним доказом оплати позивачем послуг саме адвоката ОСОБА_5 з яким ОСОБА_1 уклала угоду про надання правової допомоги.

Інші судові витрати в сумі 113 грн. та 40 грн. також не підтвердженні належними доказами.

За таких обставин у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення судових витрат на загальну суму 4 433 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1409,60 грн. судового збору щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

На підставі ст.180, 182, 183, 185, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,81,89,141,263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (25000, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (25002, АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2017 року і до повноліття дитини, тобто до 12.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (25000, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (25002, АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_2) фактично понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на загальну суму 2347, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, 17.101979 року народження (25000, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний