Справа № 713/2232/18
Провадження №2/713/804/18
РІШЕННЯ

іменем України

28.12.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Чернівецької області, де третіми особами без самостійних вимог є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідача ОСОБА_2 міської ради, Чернівецької області, де третіми особами без самостійних вимог щодо предмету спору є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Посилається на те, що 04 червня 2014 року померла його мати ОСОБА_6. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.Черешенька, вул. Українська, 10, Вижницького району Чернівецької області. За життя його мати ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого заповіла йому все своє майно. Даний заповіт посвідчено 18 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №71. Спадкоємцями першої черги по закону, крім нього, є ОСОБА_3, яка згідно ст.1249 ЦК України має право на обов'язкову частку в спадщині, проте відмовилась від прийняття спадщини, про що 28.10.2014 року подала відповідну заяву до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори. Спадкоємцями першої черги по закону є ОСОБА_4, - дочка спадкодавця, та ОСОБА_5, - дочка спадкодавця, які на день смерті разом із ОСОБА_6 не проживали та не були зареєстровані за місцем проживання спадкодавця, у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подали, а отже спадщину не прийняли.

Він, як спадкоємець по заповіту своєчасно прийняв спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1198/02-31 від 05 грудня 2018 року, яку винесла державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Чернівецької області ОСОБА_8 Не дивлячись на ту обставину, що він своєчасно прийняв спадщину, спору відносно спадкового майна немає, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_6 не зареєструвала будинок у ОСОБА_2 РБТІ та не отримала на нього свідоцтво про право власності на нерухому майно. 05.12.2014 року державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Чернівецької області ОСОБА_8 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи про належність спадкодавцю житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Просить визнати за ним, право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Черешенька, вул. Українська, 10, Вижницького району Чернівецької області, який належав померлій 04 червня 2014 року ОСОБА_6.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача ОСОБА_9 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В підготовче засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_2 міської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та просять справу розглядати без участі представника міської ради.

В підготовче засідання треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 04 червня 2014 року померла матір позивача ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_10 І-МИ №133137, виданого 04 червня 2014 року виконкомом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №08.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в с.Черешенька, вул. Українська, 10, Вижницького району Чернівецької області, копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, Серія І-ЯК №594398, виданого 04.07.1968 року Черешенським сільзагс Вижницького району, актовий запис №24.

З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок під літ. «А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Черешенька, вул. Українська, 10, Вижницького району Чернівецької області, 1977 року побудови, вартістю 109054,00 грн.

За життя ОСОБА_6 залишила заповітне розпорядження, а саме, усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 18.12.2013 року секретарем виконавчого комітету Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №71.

З матеріалів спадкової справи №274/2014 року стосовно майна померлої 04.06.2014 року ОСОБА_6 вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є її дочки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, остання подала заяву до державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_6 Інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 міської ради №1961 від 01.12.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у звязку із тим, що ним не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №1198/02-31 від 05.12.2014 року.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1977 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1234-1236, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.1, 27, 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 200 ч.3, 206 ч.4, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме, житловий будинок по плану забудови під літ. «А», з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Черешенька, вул. Українська, 10, Вижницького району Чернівецької області, який належав померлій 04 червня 2014 року ОСОБА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич