РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Кирийчук Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення спадкоємця від права на спадкування, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд усунути відповідача ОСОБА_3 як спадкоємця першої черги від права на спадкування частини нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_7 що належало на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_5

В обґрунтування позову вказує, що йому з його покійним братом ОСОБА_5 на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_8. Частина покійного брата у нерухомості становить 1/3 квартири, а йому належить 2/3 частини квартири. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер. Позивач як спадкоємець другої черги, протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини подав нотаріально завірену заяву від 21 серпня 2017 року про прийняття спадщини, яка завірена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. та зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за № 932. 31 березня 2017 року відповідач, як донька покійного ОСОБА_5 і спадкоємець першої черги також подала заяву про прийняття спадщини і спадкова справа була відкрита приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Бенецькою Р.Б. Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 не має законного права претендувати на спадщину, оскільки ухилялася від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця. Зазначає, що при житті брат жив одиноко, не мав постійного місця роботи, якщо влаштовувався на роботу, то не на тривалий час, оскільки вживав алкогольні напої. Він та його сім'я постійно дбали про покійного, купували харчі, одяг, сплачували за нього споживчі кредити, комунальні послуги. Вказує, що покійний брат потребував допомоги, хотів жити в сім'ї, але жодного разу така допомога не надходила від відповідача, яка знала, що її тато є безробітним, зловживає алкогольними напоями і потребує лікування. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги позивача ОСОБА_1 повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просили суд задоволити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, суду показав, що померлий ОСОБА_5 є його рідним братом. Відповідача ОСОБА_3 він бачив тільки маленькою. Вказав, що дружина покинула брата, з роботи в міліції його вигнали, через що почав зловживати алкогольними напоями. Жив покійний на кошти отримані за макулатуру, яку збирав по смітниках та здавав. Зазначив, що давав ОСОБА_5 кошти, купував продукти харчування, сплачував кредити, комунальні послуги, здійснив його поховання. Відповідач не цікавилася життям батька.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала з підстав, викладених в запереченнях проти позову, просила суд відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в запереченнях проти позову, просив суд відмовити в їх задоволенні. Додатково пояснив, що батько відповідача догляду не потребував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що відповідача не знає, з померлим ОСОБА_5 були сусідами. Померлий зловживав алкогольними напоями, жив з матір'ю до її смерті, до ОСОБА_5 приходив його брат ОСОБА_1, привозив останньому картоплю, померлий говорив, що в нього не має ні жінки ні доньки. Вказав, що ОСОБА_5 був здоровий та сторонньої допомоги не потребував. Відповідача ОСОБА_3 жодного разу не бачив у померлого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що відповідача бачила тільки маленькою, померлому ОСОБА_5 була рідною тіткою. Вказала, що останній зловживав алкогольними напоями, виганяв всіх з хати, за ним дивилась його мама, а після її смерті брат ОСОБА_1, який привозив померлому їжу, платив кредит за телевізор, сплачував борги за комунальні послуги, здійснив поховання. Ні донька, ні дружина не цікавились померлим,

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що відповідача знала тільки маленькою, її чоловік є рідним дядьком позивача. Зазначила, що коли померлий розлучився, став зловживати алкогольними напоями, бив та виганяв матір з квартири, після смерті мами утримував померлого позивач ОСОБА_1, який сплачував комунальні послуги, кредити, купував ліки. Коли відповідач виросла, то ніякої участі не приймала в утриманні померлого, навіть не прийшла до нього на похорон. Похованням займався позивач. ОСОБА_5 був здоровою людиною. Відповідач не цікавилася батьком, а тепер хоче його квартиру.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що відповідача знав тільки маленькою, померлий ОСОБА_5 був його двоюрідним братом. Вказав, що померлий останнім часом зловживав алкогольними напоями, його утримували матір та позивач. Позивач сплачував кредити померлого, здійснював його поховання. Зазначив, що не повідомляв особисто відповідача про смерть ОСОБА_5, а по телефону повідомляв, щоб їй передали про смерть батька.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що ОСОБА_5 був конфліктний, вів себе недобре, не хотів працювати. Останній час утримувала його мама. Позивач з померлим не проживав разом, але після смерті матері, ОСОБА_1 допомагав йому продуктами харчування, оплачував комунальні послуги за квартиру, приходив до брата, здійснив його поховання. Зазначив, що не бачив відповідача ОСОБА_3 в квартирі покійного.

Свідок ОСОБА_13, допитана в судовому засіданні суду показала, що є дружиною позивача ОСОБА_1 Відповідача ОСОБА_3 бачила ще маленькою. Покійний бомжував, пив до гарячки, не працював, жив на кошти покійної матері. Вказала, що постачала разом із своїм чоловіком йому продукти харчування, чоловік сплачував кредити, коли померла мама почали оплачувати комунальні послуги. Відповідач ОСОБА_3 не цікавилась померлим і не бажала з ним спілкуватись. Через ОСОБА_11 повідомили відповідача про смерть її батька, після його поховання вона почала цікавитись квартирою.

Свідок ОСОБА_14, допитана в судовому засіданні суду показала, що є подругою відповідача ОСОБА_3 Позивача ОСОБА_1 не знає. Суду пояснила, що померлого ОСОБА_15 знає, бачила його приблизно в липні-серпні два роки назад. Він був здоровий, адекватний, виглядав нормально. Ніякої йому сторонньої допомоги не потрібно було. Померлий не проживав з відповідачем, він конфліктував з нею, коли вживав алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду показала, що відповідач є її донька, позивача ОСОБА_1 знає, стосунки нормальні. Суду пояснила, що померлий ОСОБА_5 був її чоловіком, останній раз бачила його випадково на вулиці 22 березня 2017 року, не спілкувалися, ОСОБА_5 перейшов на іншу сторону вулиці. Вказала, що має іншу сім'ю, донька ОСОБА_3 уникала спілкування з батьком через його негативну поведінку, через вживання алкогольних напоїв. Зазначила, що померлий не потребував догляду, був здоровою людиною, сам себе міг обслуговувати. На які кошти жив не знає.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, допитавши позивача ОСОБА_1 в якості свідка, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_12, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, помер ОСОБА_5, про що 27 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 551.

ОСОБА_17 та ОСОБА_5 були рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 2000 року виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 10 лютого 2000 року, в реєстровій книзі під № 159-17-43967, квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_18, та членам сім'ї ОСОБА_1, ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січовою Т.І., ОСОБА_1 є спадкоємцем 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_9, та належала спадкодавцю ОСОБА_18

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 травня 2017 року, індексний номер витягу 87958719, власником 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 є позивач ОСОБА_1

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28 березня 2017 року підтверджується, що шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_5 було розірвано на підставі рішення суду м. Рівне від 25 травня 2005 року, про що 16 вересня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції складено номер актового запису про розірвання шлюбу № 577

Після смерті ОСОБА_15 відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_9.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 звернулись до нотаріусів із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48796199 від 17 серпня 2017 року та заявою ОСОБА_1, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частиною п'ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Спадкоємець може бути усунений від права на спадщину лише при одночасному настанні указаних обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності (частина п'ята статті 1224 ЦК України).

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Обов'язок повнолітніх дітей піклуватись про батьків (ст. 172 СК України) є особистим немайновим за своєю правовою суттю. Обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків є майновим за своєю правовою суттю (ст. 202 СК України). Немає правового механізму примусового виконання особистого немайнового обов'язку. Єдиним способом правового забезпечення виконання особистого немайнового обов'язку піклуватись про батьків є встановлення можливості судового стягнення коштів на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування (ч. 3 ст. 172 СК України).

Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Крім того, при розгляді таких справ суду належить з'ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу.

Позивач вказує на те, що відповідач не цікавилась життям батька та зазначає, що при житті його брат жив одиноко, не мав постійного місця роботи, якщо влаштовувався на роботу, то не на тривалий час, оскільки вживав алкогольні напої. Проте будь-яких належних та допустимих доказів того, що померлий ОСОБА_5 через безпорадний стан фізично та матеріально не мав можливості самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, суду в процесі розгляду справи надано не було.Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтвердили, що позивач ОСОБА_1 піклувався про брата, допомагав йому. Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_16 вказали, що померлий ОСОБА_5 був здоровою людиною.

З показів позивача ОСОБА_1 та свідків в судовому засіданні встановлено, що він добровільно надавав матеріальну допомогу своєму брату за його життя та після смерті ОСОБА_5, здійснив його поховання, що свідчить про відсутність потреби у такій допомозі з боку відповідача ОСОБА_3

Надані позивачем копії договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів, централізованого водопостачання та водовідведення, опалення, надання телекомунікаційних послуг, про користування електричною енергією, про сплату внесків до ОСББ "Гайдамацьке" за утримання будинку та прибудинкової території як доказ піклування за померлим суд оцінює критично, оскільки наявність укладених договорів та взятих по ним зобов'язанням не може доводити факт догляду та піклування за покійним, оскільки укладались не в інтересах померлого, а були укладені позивачем як власником 2/3 спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_3 а тому не підтверджують позовних вимог позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що померлий не був непрацездатним та не потребував допомоги в розумінні ст. 172 СК України. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсійного віку не досягнув, особою з інвалідністю не був, час від часу працював на різних роботах, що підтверджується копіє трудової книжки НОМЕР_5, однак внаслідок зловживання спиртними напоями постійного місця роботи не мав, що в судовому засіданні підтвердили свідки. Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_5 через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані та потребував допомоги.

Тобто в судовому засіданні позивачем не надано належних доказів того, що відповідач ОСОБА_3 ухилилялась від надання допомоги спадкодавцеві, як і не надано доказів, того що ОСОБА_20 потребував допомоги відповідача, тому в задоволені позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_6) про усунення спадкоємця першої черги ОСОБА_3 від права на спадкування частини нерухомого майна (квартири) за адресою АДРЕСА_10 яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_5, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.