Провадження № 2/263/235/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., за участю секретарів Масюк М.С., Шеремети А.С., позивача ОСОБА_1, її представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі за текстом КП «МВУВКГ»), який в процесі провадження уточнювала, в остаточній редакції якого просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Ізюмова Г.І. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 7.08.2017 року №415 щодо застосування до ОСОБА_1 заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани та незастосування заходів заохочення та виплати премії протягом року через накладення на позивача зазначеного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне.

4.03.2004 року її призначено на посаду лаборанта хіміко-бактеріологічного аналізу хіміко-бактеріологічної лабораторії КП «МВУВКГ», з 1.08.2005 року переведено на посаду інженера-хіміка та 1.08.2012 року призначено начальником хіміко-бактеріологічної лабораторії якості вод.

Наказом начальника КП «МВУВКГ» Ізюмова Г.І. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 7.08.2017 року №415 до неї застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани та незастосування заходів заохочення, виплати премії протягом року через накладення зазначеного стягнення.

Цей наказ вона вважає необгрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Будь-яких порушень трудової дисципліни вона не допускала, а оголошена їй догана не має ніякого законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та керівником підприємства з квітня 2017 року внаслідок відмови від вчинення службових підроблень з метою завищення негативних показників якісних характеристик стічних вод для донарахування «штрафів» підприємствам міста Маріуполя за понаднормативні викиди забруднюючих речовин.

Конкретних фактів начебто допущеного нею невиконання або неналежного виконання покладених на неї трудових обов'язків описова частина вказаного наказу не містить і визначити який саме дисциплінарний проступок, коли і за яких обставин вона вчинила неможливо. Керівник відповідача обмежився лише загальним посиланням на деякий перелік вимог, якими повинен керуватися в своїй роботі начальник хіміко-бактеріологічної лабораторії контролю якості вод.

В порушення ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган не зажадали від неї, як від порушника трудової дисципліни письмових поясненнь.

За текстом наказу від 7.08.2017 року №415 її вина полягає лише в тому, що вона не надала доказів, що виправдовують неналежне виконання нею своїх посадових обовязків, хоча будь-яких пояснень стосовно порушення трудової дисципліни вона не надавала, оскільки роботодавець до самого моменту ознайомлення з наказом про застосування засобу дисциплінарного стягнення навіть не повідомив її про сам факт виявлення порушення трудової дисципліни, не кажучи вже про витребування пояснення відносно того в чому саме полягає вигадане порушення трудової дисципліни.

Пояснення від 7.08.2017 року (вхідний №119 від 07 серпня 2017 року) вона надавала не вдаснику і не адміністрації підприєсмства та не з приводу порушень трудової дисципліни, які зазначені в наказі від 7.08.2017 року №415. З приводу питань, що були посталені їй начальником служби внутрішнього контролю ОСОБА_7, на які просив відповісти до 27.06.2017 року, тобто до дати, коли була виготовлена сама службова записка, слід зазначити, що то були питання, які виникли в ході перевірки до 29.06.2017 року, а тому пояснення з приводу саме порушень трудової дисципліни нею не давались.

Із службової записки за підписом начальника відділу внутрішнього контролю КП «МВУВКГ» ОСОБА_7 від 29.06.2017 року та доданих до неї матеріалів, які стали підставою для дисциплінарного стягнення, вбачається, що наказ начальника КП «МВУВКГ» ОСОБА_8 від 7.08.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани і незастосування заходів заохочення та виплати премії протягом року не відповідає вимогам ст.148 КЗпП України, оскільки всі факти вказані в зазначеній службовій записці стали відомі ще в квітні 2017 року, а деякі факти вказані в службовій записці, на яку посилається керівник підприємства в наказі, як на підставу застосування дисциплінарного стягнення, мали місце та були відомі понад восьми місяців до моменту видання оскаржуваного наказу, зокрема таким є аналіз проби води без акту і маркування від 22.09.2016 року начебто відібраної на підприємстві ТОВ «Сільгоспрезерв» не уповноваженною на відбор проб особою ОСОБА_9

В наказі начальника КП «МВУВКГ» Ізюмова Г.І. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 7.08.2017 року №415 вказано, що ці заходи застосовані через порушення нею п.п.2.2, 2.14, 2.15, 2.19 посадової інструкції начальника лабораторії контроля якості стічних вод, затвердженої наказом начальника КП «МВУВКГ» від 28.12.2017 року №649, однак, ніякими допустимими доказами ці порушення відповідачем не доведено, оскільки всі докази грунтуються на відборі проб, дослідженнях та результатах аналізів зазначених, як у службовій записці ОСОБА_7В від 29.06.2017 року, так і у всіх додатках до неї, які не відповідають діючому законодавству, оскільки, всі ці натяки про наявність чи відсутність розбіжностей в аналізах, не мужуть бути підтверджені іншими доказами крім тих що вказані в законодавстві, яке регулює відбір проб, їх маркування, пломбування, зберегання, транспортування, проведення аналізів, відібрання контрольних проб, оформлення результатів аналізів, оскільки тільки такі докази, відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, є належними так як містять первинну інформацію, яка стосується обставин справи і тільки ці докази є допустимими, оскільки відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звинувачення її в порушенні п.2.19 службової інструкції начальника лабораторії контроля якості стічних вод, затвердженої наказом начальника КП «МВУВКГ»від 28.12.2017 року №649, вона вважає безпідставним, оскільки форми журналу хімічного аналізу стічних вод (робочого-чернеки) та журналу реєстрації аналізів стічних вод (зведений) та інструкції з їх ведення ніколи ні ким не затверджувались. Тобто відсутня законодавчо встановлена форма ведення журналу хімічного аналізу стічних вод (робочого-чернеки) та журналу реєстрації аналізів стічних вод (зведений). В той же час виконувались всі приписи законодавства відносно занесення данних проведених аналізів зжурналу реєстрації аналізів стічних вод (зведений) в таблиці аналізів та акти відбору проб. Вона вважає, що в її діях відсутні ознаки дисциплінарного проступку, оскільки її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за начебто порушення законодавчо-нерегламентованої форми та порядку ведення журналу хімічного аналізу стічних вод (робочого-чернетки) та журналу реєстрації аналізів стічних вод (зведений), тим більше, що за посадовою інструкцією вона повинна контролювати зберіганні та ведення цих журналів, і не відповідає за саме ведення цих журналів. Журнали зберігались і велись і це вона контролювала, але вона не могла контрюлювати те, що нічим не регламентоване, зокрема ведення журналу хімічного аналізу стічних вод, який по своїй суті є робочою чернеткою, в якій проводяться всі чорнові записи показань приладів, виправлення, підрахунки тощо, тобто те, що нічим не заборонене, і саме ведення вказаних журналів було обовязком не начальника лаболаторії, а лаборантів. Журнал хімічного аналізу стічних вод (робоча чернетка), журнал реєстрації аналізів стічних вод (зведений) та інші журнали в лабораторії заведені та зберігаються в належній формі та схоронності, отже організація документування процесу аналізу стічних водв межах визначених нормативними документами нею здійснена і проконтрольована. Наявність окремих виправлень в журналі хімічного аналізу стічних вод (робочий-чернетка) не є порушенням будь-яких приписів, не заборонено, і тому не є підставою дисциплінарної відповідальності.Розбіжність записів журналу хімічного аналізу стічних вод (робочого-чернетки) з записами журналу реєстрації аналізів стічних вод (зведений) ні чим не заборонена, оскільки таблиці аналізів та акти відбору проб заповнюються тільки на підставі записів журналу реєстрації аналізів стічних вод (зведений), а не на підставіжурналу хімічного аналізу стічних вод (робочої-чернетки), що відповідає діючій нормативно-правовій базі у цій сфері.

А тому застосоване до неї, з приводів, наведених в оскаржуваному наказі тасужбовій записці начальника служби внутрішнього контролю ОСОБА_7, дисциплінарне стягнення на її думку є незаконним і з вказаних підстав вона вважає, що оголошення їй догани, при відсутності в її діях дисциплінарного проступку, проведене з порушенням порядку застосування дисціплінарного стягнення, після спливу вказаних в законі строків застосування дисциплінарного стягнення, тому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ від 7 серпня 2017 року №415 повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні та в обгрунтування своїх вимог додатково зазначила, що за весь час її роботи, хіміко-бактеріологічну лабораторію контролю якості вод КП «МВУВКГ» неодноразово перевіряли органи надзору (Держсаннагляд, Міністерство екології, Держстандарт). Також метрологічною службою профільного Міністерства проводилися атестації на право проведення вимірювальних робот, тобто досліджень питної води і стічної води підприємств за показниками, що входять в галузь атестації. При цьому ніяких не тільки порушень в сфері чинного законодавства, а навіть зауважень до діяльності, як самої лабораторії, так і окремих співробітників, не було виявлено та зазаначено.

З метою здійснення планового зовнішнього контролю діяльності хіміко-бактеріологічної лабораторії контролю якості вод КП «МВУВКГ» періодично здійснювалися паралельні, тобто одночасні, згідно діючих нормативних документів, відбори проб з лабораторіями контролюючих Міністерств. Дослідження проводилися по однаковим методикам, результати аналізів завжди знаходилися в межах діючих похибок, що вказує на достовірність результатів аналізів хіміко-бактеріологічної лабораторії контролю якості вод. З боку підприємств міста Маріуполя, на яких відбиралися проби стічних вод для дослідження, навіть при встановлених перевищеннях фактичних концентрацій по зрівнянню з допустимими концентраціями, яким нараховались штрафи за понаднормативне забруднення вод, теж ніяких претензій з достовірності аналізів за весь час до лабораторії не було предявлено.

При цьому за весь термін її роботи на посаді начальника лабораторії контролю якості вод КП «МВУВКГ», тобто з 1.08.2012 року по 29.12.2017 року, ніяких претензій з боку органів Державного надзору або органу з атестації не надходило.

З призначенням на посаду начальника КП «МВУВКГ» ОСОБА_8 ситуація навколо діяльності лабораторії, в якій існує два обєкти дослідження: перший - питна вода, що подається населенню м.Маріуполя та другий - стічні води підприємств, що скидаються до системи міської каналізації, стала змінюватися не в кращу сторону через те, що начальник управління ОСОБА_8, з його особистих намірів, вибрав пріоритетом, як раз обєкт - стічні води підприємств, а не питна вода, стан якої впливає на здоровя людини та його життя. Такий вибір було зроблено тому, що по результатам хімічного аналізу стічних вод підприємств, при умовах коли фактичні концентрації забруднюючих речовин перевищують допустимі концентрації - нараховуються додаткові суми до оплати за понаднормативні скиди, тобто «штрафи», які на думку керівника повинні давати додатковий прибуток КП «МВУВКГ». На початку вересня 2016 року у ході приймання іспитів від робітниківКП «МВУВКГ» на заміщення посад начальників відділів у разі їх відсутності, ОСОБА_8 привселюдно промовив, що хіміко-бактеріологічна лабораторія контролю якості вод - одне з найкращих підрозділів управління.

В той же самий час, 22.09.2016 року в лабораторію КП «МВУВКГ» інженером виробничо-технічного відділу КП «МВУВКГ» ОСОБА_9 було доставлено пробу води у пляшці ємкістю 1,5 дм3, не маркірованій. Усно ОСОБА_9 попросила зробити аналіз по пяти показникам. У звязку з тим, що проба була доставлена в немаркірованому та неопломбованому посуді, аналізи робились тільки на прохання ОСОБА_9, тому результати аналізу не фіксовались, ні в робочому, ні у зведеному журналах, однак були видані на прохання ОСОБА_9 у формі таблиці по пяти показникам (завислі речовини, хлориди, іони амонію, нітрити та фосфати). Потім ОСОБА_9 стверджувала, що то проба стічної води начебто відібраної на підприємстві ТОВ «Сільгоспрезерв», однак за відсутності предбаченого законодавством акту відбору цієї проби стічної води достовірність відібрання води саме в цьому підприємстві відсутня.

Через кілька днів її викликали до начальника управління ОСОБА_8, який показав таблицю вказаних результатів аналізів, зроблених та виданих на прохання ОСОБА_9 по зазначеній пробі, що привезла ОСОБА_9 без акту відбору, опломбування та маркировки і якісь ще розрахунки, при цьому ОСОБА_8 пояснив, що це результати паралельного відбору «СЕС» і вони майже в понад пять разів вище результатів, що видала лабораторія КП «МВУВКГ». На прохання позивачки ознайомити її з офіціальним протоколом досліджень установи, яка начебто теж аналізувала пробу та на запитання - на підставі чого і чому інженером іншого відділу управління ОСОБА_9Г відібрано пробу, відповідь була, що це «формальність» і керівника підприємства не стосується. При цьому було озвучено, що від неї чекають таких результатів аналізів стічних вод підприємств, щоб «штрафи» були великі. На що вона відповіла, що завжди працює тільки за Законом, а не за заявками.

Цей факт ОСОБА_7 у службовій записці вказує як підставу звинуваченняїї в якихось розходженнях результатів аналізів, виконаних лабораторією КП «МВУВКГ» та «СЕС», які були розформовані задовго до цього. При цьому акт передачі контрольної проби в Маріупольську міську філію Державної установи «Донецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» відсутній. Протокол досліджень цієї установи також відсутній. Взагалі відсутній документ, що підтверджує повноваження ОСОБА_9, як інженера виробничо-технічного відділу КП «МВУВКГ» на відбір проб, які за приписами законодавства можуть відбиратись тільки уповноваженими особами.

Таким чином звинувачення її в порушенні трудової дисципліни грунтується на неприпустимих та недостовірних доказах, які суперечать вимогам п.п. 8.1.10, 8.3.9 «Правил прийому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м.Маріуполя, затверджених рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року № 48», п.п.7.7, 8.2, 9.1 Керівного нормативного документу «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу властивостей стічних та технологічних вод» КНД 211.0.009-94 затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 28.12.1994 року № 125.

Вважає, що на підставі викладеного можливо зробити тільки один висновок, що обвинувачення по «розходженням» результатів аналізів проби стічної води під назвою ТОВ «Сільгосп-резерв» нічим достовірним не підтверджені, не є обґрунтованими, а тому є помилковими і безпідставними.

В основу наказу від 7.08.2017 року за № 415 «Про накладення дисциплінарного стягнення» покладені докази здобуті без дотримання встановленої законодавством процедури відбору та доставки проб стічних вод в лабораторію КП «МВУВКГ».

ОСОБА_10 проби стічних вод, за заведеним порядком, тобто і ті що були відібрані співробітниками екологічної служби, доставлялися в лабораторію КП «МВУВКГ» в зашифрованому, знеособленому вигляді без вказання на підприємства де відбиралась проба, тобто на пляшці з пробою був наклеєний паперовий лист, на якому було вказано лише номер проби (цифра і літера), при цьому ОСОБА_10 відбору проби, де вказане місце відбору проби та хто відбирав проби в лабораторію не надавався, що виключало залежність аналізів відносно ставлення будь-кого в лабораторії до того чи іншого підприємства.

У відомості по доставці проб до лабораторії (зразок відомості є в матеріалах справи) записувалися дата і час відбору, а також шифр (цифра і літера), зазначений на пляшці доставленої проби.

Таким чином, проводячи хімічні аналізи доставлених проб, співробітники лабораторії не мали ні найменшого уявлення про те, аналіз стічних вод якого підприємства вони роблять.

Результати аналізів заносилися в журнал реєстрації аналізів стічних вод (зведений) без назв - тільки за номерами, і на підставі записів в цьому зведеному журналі формувалася таблиця, де вказувались тільки номери шифри за якими могло бути будь-яке підприємство, і результати аналізів за конкретну пробу відбору.

Таблиця з таким шифром-номером передавалася в екологічну службу КП «МВУВКГ».

Тільки після цього, тобто після занесення результатів аналізів в журнал реєстрації аналізів стічних вод (зведений) і передачі таблиці з шифром, від екологічної служби надходила розшифровка назв підприємств згідно ОСОБА_10 відбору стічних вод, які постійно перебували в цій службі і до надходження з лабораторії таблиці з шифром нікому не доводились до відома.

І тільки після цього назви підприємств переносилися в робочі журнали хімічних аналізів стічних вод і журнал реєстрації аналізів стічних вод (зведений).

В службовій записці ОСОБА_7 вказано, що з 1.03.2017 року відбір проб проводився персоналом екологічної служби, але за наказомначальника КП «МВУВКГ» від 1.03.2017 року №144 з 1.03.2017 року відбір проб стічних вод повинні були здійснювати робітники виробничо-технічного відділу, а не екологічної служби. Однак це робили саме робітники екологічної служби, зокрема ОСОБА_9, які це робили з перевищенням наданих їм повноважень, не будучи уповноваженими особами з відібрання проб стічних вод, тобто діяли всупереч законодавству без будь-яких документально підтверджених повноважень та наявності відповідних знань стосовно порядку відібрання проб.

В ОСОБА_10 відбору проб стічних вод підприємств за квітень 2017 року (у цьому місяці «перевірялась» діяльність лабораторії КП «МВУВКГ») також вказані представники екологічної служби ОСОБА_11 та ОСОБА_9, але при цьому не має жодного документу, що підтверджує повноваження цих осіб здійснювати відбір проб стічних вод підприємств.

Таким чином порушено вимогип.п.2.1, 7.5, 7.8, 7.10, 7.11 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року №37, п.8.1.10 Правил прийому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м.Маріуполя, затверджених рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року №48, за яким, відбір проб стічних вод виконується уповноваженим представником КП «МВУВКГ» в присутності уповноваженого представника підприємства та фіксується в ОСОБА_10 відбору який підписують як представник КП «МВУВКГ» так і представник підприємства. (Додаток № 7 Правил).

Уповноваженими особами можуть бути тільки ті особи, які особисто наказом начальника призначені уповноваженими на відбір проб, ті яким начальником видана довіреність, яка повинна долучатись до акту відбору проби, або ті які вказані в договорі КП «МВУВКГ» з підприємством де відбирається проба.

Жодного такого документу, який надавав би право ОСОБА_9 та іншим особам проводити відбір проб відповідач не надав.

Таким чином, всі проби за ОСОБА_4 зазначеними в службовій записці ОСОБА_7 відібрані з порушенням встановленого законодавством порядку і тому ці проби, акти про їх відібрання та проведені аналізи не можуть прийматись, як допустимі докази.

При застосуванні дисциплінарного стягнення, як наслідок порушення трудової дісципліни, враховувались «недоотримані кошти», які начальником відділу внутрішнього контролю ОСОБА_7 вираховувались на підставі результати аналізів та досліджень за квітень 2017 року. Для цього були порівняні результати аналізів стічних вод лабораторії КП «МВУВКГ» та результати досліджень проб відібраних з порушенням законодавства і нібито переданих в лабораторний центр Маріупольської філії ДСЕС України.

Але таке порівняння вважається коректним, а результати проведених хімічних аналізів відібраних проб стічних вод достовірними якщо вони відібрані одночасно та про відібрання контрольної проби зазначено в акті відбору проб та виконані всі предписані законодавством процедури.

В усіх ОСОБА_10 відбору стічних вод підприємств, якими представники екологічної служби КП «МВУВКГ»оформляли відібрання проб стічних вод, мають не передбачену діючим законодавством форму, а саме має місце невідповідність наступних пунктів цих ОСОБА_10: №№ 5, 6, 7, 8, 9, 13, 14, які відрізняється від затвердженої Правилами прийому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м.Маріуполя, прийнятими рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року №48, форми ОСОБА_10 відбору проб (Додаток № 7 «Правил» ). ОСОБА_12 відбору стічних вод, які складала не уповноважена на відбір проб ОСОБА_9 та інші, не є чинною та належно затвердженою, а тому такі акти не можуть бути прийняті судом як допустимі докази.

В актах відбору проб стічних вод: ТОВ «Трактат», проспект Миру, 69; ТОВ «МЛВЗ», вул.Енгельса, 28; ФОП ОСОБА_13, автомийка, вул.Торгова, 116; ФОП ОСОБА_14 автомийка, вул.Марїнська, 222/50; ФОП ОСОБА_15, автомийка, вул.Марїнська, 263; ФОП ОСОБА_16 автомийка, вул.Торгова, 122-а; ТОВ «Джетта СВ», пр.Металургів, 11; ТОВ «Міжрегіональний центр спорту та розваг» ресторан «Шафран», пр.Миру, 83; ТОВ «Трест їдальнь та ресторанів», пр. Миру, 76/9; ТОВ «Кафе «Еллада», пр. Будівельників, 72-а; ТОВ «Епіцентр», пр.Миру, 130; ФОП ОСОБА_17, пр.Нахімова, 41; ТОВ «Ваталія», вул.М.Мазая, 41; ФОП ОСОБА_18, пр.Нікопольський, 22-24; ФОП ОСОБА_19, пр.Нікопольський, 146; ФОП ОСОБА_20, вул.Менжинського,11; ТОВ «Новіум», вул.Ушакова, 10; ТОВ «Око-Схід» - адреса не вказано, але у цього підприємства є 2 точки відбору (2 автомийки),що розташовані за різними адресами; ТОВ «Мореплавне», пр.Металургів, 112; ДП ММТП; ТОВ «Ліон-авто», вул.Флотська, 204; ТО «Іскреність», вул.Італійська, 42; ТОВ «Маропттрейдінг» ресторан «Корал»,пр.Нахімова, 43; ПАТ «Сільпо рітейл», бул.Шевченка, 54; ТОВ «ОСОБА_21 енд Керрі», Запоріжське шосе, 4; ТОВ «Аляска центр», вул.Гранітна, 5; ТОВ «Фориця» пмт.Мангуш, вул.Титова, 150; ФОП ОСОБА_22 автомийка, пр.Перемоги, 68-а; ФОП ОСОБА_23 автомийка, вул.7-й проїзд, 3; ФОП ОСОБА_24 автомийка, вул.Кальміуська, 56; ФОП ОСОБА_25 автомийка, вул.Артема, 72-б; ФОП ОСОБА_26 автомийка, вул.К.Лібкнехта, 119; ТОВ «Око-Схід» АЗС з автомийкой, вул.Купріна вказано у п.6. Акту відбору від 13 до 16 показників для аналізу, але згідно методів дослідження для аналізу на вказані показники необхідно щонайменше 3,5-6,5 дм3 стічної води, при цьому фактичний обєм відібраної проби був 1 дм3 у пластиковій тарі, як зазначено у п.9 Актіввідбору.Також на такі вказані показники в ОСОБА_25 відбору проб стічних вод, що підлягають контролю, як завислі речовини, нафтопродукти, БСК (біологічне споживання кисню) та ХСК (хімічне споживання кисню) потрібен відбір у окремий посуд, зокрема на показники ХСК і нафтопродукти у скляний посуд з притертою кришкою, але ці вимоги ДСТУ не дотримані.

У п.10 всіх цих зазначених ОСОБА_25 відбору стічних вод вказано, що контрольна проба не відібралась, а в п.13. Акту відбору стічних вод - відомості щодо умов транспортування проб відсутні.

Таким чином у всіх зазначених ОСОБА_25 відбору проб стічних вод підприємств, що відібрано представниками екологічної служби КП «МВУВКГ» за квітень 2017 року та в зашифрованому, знеособленому вигляді доставлено для досліджень в лабораторію КП «МВУВКГ» порушено вимоги Керівного нормативного документу «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу властивостей стічних та технологічних вод» КНД 211.0.009-94, затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 28.12.1994 року №125, Національного стандарту України. Якість води. Відбирання проб. Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод. ДСТУ ISO 5667-10:2005, Національного стандарту України. Якість води. Відбирання проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами. ДСТУ ISO 5667-3:2001, Правил прийому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м.Маріуполя, затверджені рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року № 48.

Враховуючи вказане є обґрунтовані підстави стверджувати, що всі хімічні аналізи проб стічних вод, відібраних на підприємствах в квітні 2017 року представниками екологічної служби КП «МВУВКГ» та доставлених у лабораторію КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» для досліджень - не достовірні, тому, що відібрані з порушенням вимог діючих нормативних документів і тому не можуть бути прийняті, як допустимі докази на підтвердження будь-яких обставин, будь то - нарахування за понаднормативні скиди, чи порівняння з результатами досліджень інших лабораторій чи на підтвердження наявності порушення трудової дисципліни працівником.

У всіх ОСОБА_25 відбору проб, крім трьох: ТОВ «МЛВЗ », вул.Енгельса, 28; ТОВ «Епіцентр», пр.Миру, 130 та ДП ММТП (торговий порт), вказано (в п.10 ОСОБА_25 відбору стічних вод), що контрольну пробу не відібрано і це підтверджено підписом представника підприємства в якому відбиралась проба.

Не можливо пояснити, яким чином згодом «зявились» результати досліджень лабораторного центру Маріупольської філії ДСЕС України, коли контрольна проба не відбиралась. Тим паче у результатах досліджень лабораторного центру взагалі міститься не достовірна інформація, починаючи з адреси КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (вул.Соборна,9 на справді буд.7), також в актах відсутні назви підприємств, на яких начебто було відібрано проби стічних вод, не вказані дата та час проведення досліджень. Також відсутні документи що підтверджують сам факт доставки проби у цю установу і тому подібне.

ОСОБА_27 відбору проб стічних вод підприємств де вказано, що контрольну пробу відібрано, також допущено порядок відібрання та дослідження проб.

Так відносно ТОВ «МЛВЗ», вул.Енгельса, 28 відсутня назва незалежної лабораторії, відсутній акт передачі проби для дослідження в незалежній лабораторії, немає даних про дату і час дослідження, обєм проби. У результатах досліджень №695 лабораторного центру Маріупольської філії ДСЕС України, які чомусь порівнюються з результатами аналізів лабораторії КП «МВУВКГ» не вказана навіть назва підприємства, замість цього каналізаційний колодязь вул.Архітектора Нільсена, 29, Заявник КП «МВУВКГ», але згідно з п.8.3.9. Правил, тільки одночасно з відбором проб уповноваженими представниками КП «МВУВКГ», уповноважений представник підприємства де відбирається проба може відібрати контрольну пробу для незалежного дослідження стічних вод підприємства в іншій лабораторії.

Відносно ТОВ «Епіцентр», пр.Миру, 130 - відсутня назва незалежної лабораторії, відсутній акт передачі проби для дослідження в незалежну лабораторію, немає даних про дату і час дослідження, про обєм проби. В результатах досліджень №762 лабораторного центру Маріупольської філії ДСЕС України - Заявник КП «МВУВКГ», але згідно з п.8.3.9. Правил: тільки одночасно з відбором проб уповноваженими представниками КП «МВУВКГ»уповноважений представник підприємства може відібрати контрольну пробу для незалежного дослідження стічних вод підприємства в лабораторії.

Відносно ДП ММТП вказано лабораторія ООО НТФ «Стандарт», яка не відноситься до лабораторії територіальних органів Мінекоресурсів або Міністерства охорони, прицьому акт передачі проб відсутній і в той же час представлені результати досліджень №780-781 лабораторного центру Маріупольської філії ДСЕС України, в яких навіть не вказана назва підприємства, тільки контрольні каналізаційні колодязі без адреси, немає даних про дату і час дослідження та обєму проби. Відсутній акт передачі проби в лабораторний центр. На підставі чого зявилися ці результати досліджень і в результаті лабораторного аналізу яких проб не відомо.

ОСОБА_10 результати досліджень лабораторного центру Маріупольської філії ДСЕС України в таблиці результатів у стовпчику 5 посилаються на методи дослідження: «Унифицированные методы исследования качества вод, СЭВ», але лабораторія КП «МВУВКГ» атестована на інші методики виконання аналізів, з іншими діапазонами вимірювань (КНД-керівні нормативні документи та МВВ методики виконання вимірювань-документи Міністерства екології та охорони навколишнього середовища, тобто відомство, що контролює як раз стічні води). Хімічні аналізи, що виконані за різними методиками взагалі порівнювати не коректно.

У всіх трьох зазначених ОСОБА_10 відбору проб стічних вод порушено вимоги Правила прийому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м.Маріуполя, затверджених рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року № 48, в п.8.3.9 яких вказано, що «одночас з відбором проб уповноваженими представниками КП «МВУВКГ» уповноважений представник підприємства може відібрати контрольну пробу для незалежного дослідження стічних вод підприємства в лабораторії територіальних органів Мінекоресурсів або Міністерства охорони здоровя, акредитованих в даній галузі досліджень».

Обовязковою вимогою зазначеної нормативної бази з відбору контрольної проби є опломбування такої проби уповноваженим представником КП «МВУВКГ» з відповідним записом в ОСОБА_10 відбору. Розпломбування проб для проведення дослідження контрольного аналізу оформляється ОСОБА_10 передачі проб (Додаток №8 «Правил»).

Незважаючи на ухвали суду про витребування доказів, відповідач так і надав суду ні подорожніх листів, ні актів передачі проб в іншу лабораторію та багатьох інших документів, що підтверджують сам факт відбору, доставки, передачі та досліджень будь-яких додатково відібраних проб.

Будь-яких Інструкцій з ведення, як робочих журналів хімічного аналізу (чернеток) так і журналу реєстрації аналізів стічних вод (зведеного) не існує і чиним законодавством України не передбачено.

Пунктом 7.5 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року №37, які діяли на той час і до 21.05.2017 року, передбачалось, що Водоканал здійснює контроль за витратою та якістю стічних вод, що скидають Підприємства. Цю роботу організовує адміністрація Водоканалу, яка розробляє інструктивні матеріали щодо контролю за стічними водами Підприємств, які затверджує керівник Водоканалу. Однак окремих інструкцій ведення журналів хімічного аналізу (робочих чернеток) та інструкції з ведення журналу реєстрації аналізів стічних вод(зведеного) керівник КП «МВУВКГ» ніколи не затверджував.

Тільки в п.9.1 «Настанови з якості Хімічної лабораторії контроля якості стічних вод промислових підприємств», затвердженій начальником КП «МВУВКГ» 4.05.2012 року вказано, що всі розрахунки по замірам показників якості стічних вод промислових підприємств здійснюються у робочих журналах (робочих журналах-чернетках). Розрахунки на будь-яких інших чернетках не допускаються.

Тобто за п.9.1. «Настанови з якості Хімічної лабораторії контроля якості стічних вод промислових підприємств», чорнові записи, розрахунки та виправлення в робочих журналах лаборантів (журнали хімічного аналізу) допускаються і не порушують ніяких вимог і не впливають на результати досліджень.

Необхідно зазначити, що необґрунтоване звинувачення лаборанта хімічного аналізу ОСОБА_28 саме в цьому, вказане в Службовій записці начальника відділу внутрішнього контролю ОСОБА_7 теж лягло в основу іншого незаконного Наказу начальника КП «МВУВКГ» №416 від 7.08.2017 року про винесення догани вказаному робітнику.

Але 14.08.2017 року цей наказ від 7.08.2017 року№416, як безпідставний та незаконний, скасовано Рішенням комісії по трудових спорах КП «МВУВКГ», а самі дії КП «МВУВКГ» по притягненню лаборанта до дисциплінарної відповідальності за ведення журналу-чернетки признані неправомірними.

Також в Службовій записці ОСОБА_7 (сторінка 3) вказано, що 16.06.2017 року в лабораторії було вилучено робочий журнал хімічного аналізу, якій начебто 19.06.2017 року був повернуто до лабораторії, а потім 19.06.2017 року у кінці робочого дня знову вилучено.

При цьому в «ОСОБА_10 вибіркової перевірки» (Додаток №4 до Службової записки), який ніким не затверджений, йдеться мова про якісь виправлення у журналі. Цей факт не є дійсним тому, що 16.06.2017 року начальником відділу внутрішнього контролю ОСОБА_7 були в усній розмові за телефоном для ознайомлення витребувані наступні документи лабораторії: робочі журнали хімічного аналізу за 2016-2017 роки 5 штук, графік відбору проб стічних вод за 2016 рік, акти відбору проб стічних вод за 2016 рік, відомість допустимих концентрацій забруднюючих речовин, журнали передачі ОСОБА_10 відбору стічних вод в виробничо-технічний відділуправління.

ОСОБА_10 вказані документи були передані ОСОБА_7, а 29.06.2017 рокувін повернув все окрім одного робочого журналу хімічного аналізу. На запитання, чому не повернуто цього журналу- Любов С.В. відповідь не дав. З цього приводу складено ОСОБА_10 за підписом трьох представників лабораторії і затверджено головним інженером управління. При цьому як можна зробити виправлення в журналі, якого в лабораторії немає пояснити не можливо. Підтвердити документально виправленняв журналі «до» і «після» ОСОБА_7 не зміг, не надано доказів цього і відповідачем.

В той же час навіть наявність таких виправлень в робочих журналах не є порушенням трудової дисципліни, оскільки ніяких інструкцій чи приписів, які б забороняли робити виправлення в чернетках, не існувало.

В п.9.2 Настанови з якості хімічної лабораторії контроля якості стічних вод промислових підприємств, затверджених начальником КП «МВУВКГ» 4.05.2012 року вказано, щорезультати аналізів також заносяться в зведені журнали реєстрації аналізів стічних вод промислових підприємств, які заповнює інженер-хімік (начальник лабораторії). На підставі записів зведеного журналу видаються результати аналізів підприємств (по запиту).

Тобто висновок начальника відділу внутрішнього контролю ОСОБА_7 російська мова орігіналу (сторінка 2 Службової записки останній абзац) «….выявлен ряд несоответствий результатов анализов, зафиксированных в журнале и ОСОБА_10, оформленных на основании даннях журнала» є необґрунтованим та безпідставним, тому що результати аналізів в ОСОБА_10 відбору проб стічних вод заповнювалися на підставі даних зведеного журналу реєстрації хімічних аналізів, а не на підставі робочих журналів-чернеток, які «перевірив» ОСОБА_7

Оскільки результати аналізів стічних вод, згідно з вимогами п.9.2. Настанови з якості Хімічної лабораторії стічних вод промислових підприємств КП «МВУВКГ», видавались і вносились в ОСОБА_10 відбору проб стічних вод саме з Журналу реєстрації аналізів (зведеного), як це і передбачено Настановою якості, то ніяких розбіжностей не було і не має між результатами аналізу і тим журналом(зведеним), з якого відповідно до зазначених положень ці відомості про аналізи заносяться.

Але в таблиці Додаток №3 Службової записки результати виданих лабораторією аналізів і внесених в ОСОБА_10 відбору проб чомусь, в порушення п.9.2 Настанов, порівнюються з результатами аналізів робочого журналу хімічного аналізу, тобто чернетки, і не зважаючи на явне протиріччя, такому порівнянню з вимогами Настанов щодо порядку видачі аналізів, це ставиться позивачці в вину як порушення трудової дисципліни, не тільки ОСОБА_7 в службовій записці, а й в наказі, а також в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_29, який готував та ветував наказ, що оскаржується.

«Фахівець» з питань стосовно діяльності хімічних лабораторій ОСОБА_7, не порозумівшись в процедурі видачі результатів аналізів стічних вод, ототожнив результати аналізів зашифрованих, знеособлених проб стічних вод в Таблицях, які передано до екологічної служби з результатами аналізів в ОСОБА_29 відбору стічних вод, які заповнюються тільки при умовах перевищування фактичної концентрації конкретного показника над його допустимою концентрацією, тобто ОСОБА_29 заповнюються результатами досліджень лабораторії тільки для нарахування плати за понаднормативний скид забруднюючих речовин, що мало місце менш ніж в половині аналізів за квітень 2017 року, тобто за період який досліджується в службовій записці начальника служби внутрішнього контролю ОСОБА_7.

Обвинувачення саме в деяких розходженнях результатів аналізів стічних вод в ОСОБА_29 відбору, тобто результатів вказаних в зведеному журналі і результатів аналізів з робочих журналах не мають ніяких обґрунтованих підстав. Чинним законодавством не передбачено інструкції по вимогам щодо порядку занесення результатів в першу та другу чергу, тобто в робочий чи зведений журнал. В лабораторії КП «МВУВКГ» до журналу хімічного аналізу (робочий) заносяться: заміри на обладнанні, відмірювання необхідного обєму, влаштування відповідного коефіцієнту перерахунку, тощо. Обчислювання здійснюється за допомогою засобів обчислювальної техніки і результати заносяться до журналу реєстрації хімічних аналізів (зведеного), на підставі якого відповідно до зазначених Настанов, потім переносяться у Таблицю результатів аналізів за конкретну добу для передачі в екологічну службу КП «МВУВКГ». І вже потім з екологічної служби надходять розшифровки назв підприємств та надаються тільки ті ОСОБА_29 відбору проб стічних вод підприємств, де знайдено перевищення фактичної концентрації забруднюючих речовин по зрівнянню з допустимою концентрацією цих же речовин. Тобто не всі ОСОБА_29 відбору проб стічних вод, а тільки при вказаних вище умовах. У Додатку №3 Службової записки ОСОБА_7 чомусь зазначив дані з вказаних Таблиць, як ОСОБА_29.

Крім того, при проведенні хімічних аналізів та їх оформлені завжди повинні бути враховані похибки вимірювань, які нормуються за ДСТУ ГОСТ 27384: 2005. «Вода. Норми похибок вимірювань показників складу та властивостей» (ГОСТ 27384-2002, IDТ). (п.5.3 ОСОБА_11 похибки вимірювань (на рівні нормативу якості вод) водневого показника, жорсткості та кольоровості питних, природних та стічних вод та п.5.4. Норми похибки вимірювань (на рівні нормативу якості вод) показників складу та властивостей природних та стічних вод.)

Суду надана таблиця в якій детально показано щодо ніяких «розходжень» результатів аналізів,вказаних в Додатку №3 Службової записки ОСОБА_7 де з вказаних 35 підприємств тільки у 10 підприємств було нараховано за понаднормативний скид (підкреслено у 5 та 6 стовпчиках) та хоч і «виявлено розбіжності»запису в зводному журналі з робочим журналом-чернеткою, то ці розбіжності знаходяться в межах допустимих похибок за ДСТУ ГОСТ 27384: 2005. «Вода. Норми похибок вимірювань показників складу та властивостей». А розбіжностей між журналом зведеним та наданамирезхультатами аналізів взагалі немає. Це означає, що результати в ОСОБА_29 відбору проб стічних вод, що використовувалися для нарахувань є достовірними, а тому в діях позивачки немає порушення п.2.2 посадової інструкції начальника лабораторії.

З службової записки за підписом начальника відділу внутрішнього контролю КП «МВУВКГ» ОСОБА_7 від 29.05.2017 року та доданих до неї матеріалів, вбачається, що наказ начальника КП «МВУВКГ» ОСОБА_8 від 7.08.2017 року про дисциплінарне стягнення у вигляді догани і незастосування заходів заохочення та виплати премії протягом року не відповідає вимогам ст.148 КЗпП України.

Однак, з дати службової записки від 29.05.2017 року та дати наказу від 7.08.2017 року за №415 наявність пропуску строку зазначеного в ч.1 ст.148 КЗпП України, стає ще більш очевиднішою, коли дивитись на дати відібрання проб та отримання аналізів, оскільки за обставинами справи викладені в службовій записці ОСОБА_7 події були виявлені ще в квітні 2017 року, тобто виявлення того, що в службовій записці ОСОБА_7 вважається як порушення трудової дисципліни, мало місце при наймні за 3(три) місяці до застосування стягнення.

Згідно із ч.2 ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Крім того, в службовій записці Любова, яка відповідно до оскаржуваного наказу стала підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності вказуються події 2016 року, зокрема стосовно проб ТОВ «Сільгоспрезерв» від 22.09.2016 року, які знаходяться більше ніж за півроку до дня видання наказу від 7.08.2017 року, що оскаржується.

Враховуючи вказане щодо безпідставності звинувачень у нібито допущених нею порушень посадової інструкції, вона наполягає на тому, що наказ начальника КП «МВУВКГ» від 7.08.2017 року №415 «Про накладення дисциплінарного стягнення» є незаконним та просить суд прийняти рішення щодо скасування цього наказу повністю.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні, за обставинами наведеними позивачем, підтримав позовні вимоги, послідовно наполягав на їх задоволені.

Представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення посилаючись на те, що дисциплінарний проступок позивача містить факт невиконання нею посадових обовязків, що полягало у невірних математичних розрахунках, численних виправленняху робочому журналі хімічного аналізу, в невідповідності данних журналу та актів відбору проб. Про відсутність упередженого ставлення керівництва підприємства до позивача свідчитть той факт, що крім неї до дисциплінарної відповідальності було притягнуто й іншу особу ОСОБА_28, лаборанта хіміческого аналізу хіміко-бактеріологіческогї лабораторіїКП «МВУВКГ».Та обставина, що в оспорюваному позивчем наказі, не конкретизовано суть порушення, не впливає на законність застосування дисциплінарного мтягнення та не може бути підставою для його скасування.

В судовому засіданні свідок - начальник екологічної служби КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» ОСОБА_9 стосовно відбору проб стічних вод підприємств, які вона особисто відбирала, підписувала та заповнювала ОСОБА_4 відбору стічних вод, пояснила, що не тільки в її посадовій інструкції екологічної служби не має обовязків щодо відбору проб, а ззагалі не існує жодного документу, який уповноважував би її відбирати проби стічних вод, та й сама вона не знає на підставі чого проводила відбіри проб. ОСОБА_27 обємів відібраних проб, а також нібито контрольних проб, відвезених до лабораторного центру Маріупольської філії ДСЕС України - пояснень не було надано. При цьому було сказано, що додаткові проби стічних вод відбиралися на підприємствах без оформлення необхідних документів за вказівкою начальника управління ОСОБА_8 та для можливості досліджень таких проб було укладено Договір з лабораторним центром Маріупольської філії ДСЕС України.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищенаведене, суд подальший розгляд цієї справи проводив за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обовязків, скасовують чи звужують права, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази та надавши їх відповідну оцінку, вважає, позовну заяву ОСОБА_1 слід задовольнити повністю з наступних підстав.

При вирішенні спірних правових відносин суд перш за все керується наступними вимогами цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 4.03.2004 року прийнята на роботу лаборантом хіміко-бактеріологічної лабораторії КП «МВУВКГ» за наказом начальнику управління №33к від 4.03.2004 року, з 1.08.2005 року переведена на посаду інженера-хіміка хіміко-бактеріологічної лабораторії КП «МВУВКГ» за наказом начальнику управління №121к від 1.08.2005 рокуі на цій посаді працювала до звільнення за наказом від 29 грудня 2017 року №224к.

В період роботи ОСОБА_1 на посаді начальника хіміко-бактеріологічної лабораторії контролю якості вод ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», наказом начальника КП «МВУВКГ» Ізюмова Г.І. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 7.08.2017 року №415, на підставі ст.ст.139, ч.2 ст.140, 147, 147-1 КЗпП України, за неналежне виконання вимог посадових обовязків, до позивача застосовано захід дисциплінарного стягнення - догану і незастосування заходів заохочення та виплати премії протягом року.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Отже, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, уставів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливе застосування положень ст. 147 КЗпП України.

Згідно ст. ст. 139, 140, 142 КЗпП України порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Тобто, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен довести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків.

Між тим, описова частина вказаного наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок, коли і за яких обставин вчинила позивачка. Відповідач обмежився лише загальним посиланням на перелік вимог, якими повинен керуватися в своїй роботі начальник хіміко-бактеріологічної лабораторії контролю якості вод.

Також, відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно тексту наказу №415 від 7.08.2017 року визначено, що вина ОСОБА_1 полягає лише в тому, що у своїй пояснювальній вона не надала доказів, що виправдовують неналежне виконання посадових обовязків, хоча будь-яких пояснень стосовно порушення трудової дисципліни позивач не надавала, оскільки роботодавець навіть не повідомив позивача про сам факт виявлення порушення трудової дисципліни до моменту ознайомлення позивача з наказом про застосування засобу дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. З службової записки за підписом начальника відділу внутрішнього контролю КП «МВУВКГ»ОСОБА_7 від 29.06.2017 року та доданих до неї матеріалів, вбачається, що наказ начальника КП «МВУВКГ» ОСОБА_8 від 7.08.2017 року щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани і незастосування заходів заохочення та виплати премії протягом року не відповідає вимогам ст.148 КЗпП України.

Що стосується безпідставності наказу в частині наявності відсутності в діях (бездіяльності) позивача складу дисциплінарного проступку, то це підтверджується наступними обставинами:

Згідно п.п.10, 10.3, 10.4 Настанов з якості хімічної лабораторії контроля якості стічних вод промислових підприємств, затверджених начальником КП «МВУВКГ» 4.05.2012 року, внутрішні перевірки роботи хімічної лабораторії контроля якості стічних вод промислових підприємств проводяться начальником лабораторії, позапланові перевірки керівництвом управління здійснюються у разі надходження претензій з боку органів Державного надзору або органу з атестації. Усі претензії до діяльності лабораторії фіксуються в актах перевірок діяльності лабораторії.Порядок та процедура дій при розгляданні претензій з якості аналізу наступний:перевірка якості реактивів;перевірка справності засобів вимірювання;проведення аналізу в присутності начальника лабораторії і компетентного представника підприємства (за його бажання) з ретельною перевіркою виконування вимог методики.

Таким чином «перевірка діяльності лабораторії», що проводив начальник відділу внутрішнього контролю КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» ОСОБА_7 від самого початку була необґрунтованою, проводилась з порушенням порядоку та процедури перевірки дій, перевірка якості реактивів, справності обладнання тощо не проводились як того вимагають Настанови. Акт перевірки лабораторії за результатами перевірки не складався, як то передбачено Настановами.

Замість того, щоб проводити перевірку відповідно до Настанов, проводились таємні, не передбачені законодавством відбори проб, які належним чином не оформлялись, не пломбувались, та не направлялись на дослідження і не досліджувались, а результати цих незаконних дій безпідставно зрівнювались з офіційними результатами аналізів лабораторії КП «МВУВКГ».

Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян і національної економіки, контроль стану навколишнього природного середовища від наслідків недостовірних результатів вимірювань.

Згідно ч.2. ст. 7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища,та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України (ч.6. ст. 33 вказаного Закону).

Згідно розділу 1 КНД 211.1.0.009-94, керівний нормативний документ встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних показників складу і властивостей вод. Керівний нормативний документ містить загальні вимоги до: організації відбору, видів проб, місць, часу та частоти відбору, пристроїв, засобів та посуду для відбору та зберігання проб, реєстрації та транспортування проб, техніки безпеки. Положення цього керівного нормативного документу розповсюджуються на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомчому контролю.

З наведеного вбачається, що дотримання вимог КНД 211.1.0.009-94 є обов'язковим при здійсненні відбору проб стічних вод усіма суб'єктами господарювання, які здійснюють контроль за водопостачанням та водовідведенням, а тому це цілком відноситься і до контрольних проб, на які посилається в службовій записці від 29.06.2017 року начальник відділу внутрішнього контролю КП «МВУВКГ» ОСОБА_7

Відповідно до п.9.1. КНД 211.1.0.009-94, на відібрану пробу (проби) складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена наступна інформація: номер посудини (проби); назва проби, мета відбору; вид проби (разова або об'єднана) із зазначенням способу усереднення; спосіб відбору; пункт та місце відбору; дані про обробку (фільтрування, відстоювання, консервування, тощо) і форма; дата, час та відомості про особу (осіб), яка відібрала пробу.

Крім того, Національним стандартом України ДСТУ ІSО 5667-10-2005 «Настанови щодо відбирання проб стічних вод» згідно п.10, затверджено форму звіту відбирання проб побутових і промислових стічних вод, якою передбачено, що така форма має містити наступну інформацію: точку відбирання; шифр для позначення точки відбирання; дата початку і закінчення відбирання; час початку і закінчення відбирання; ціль відбирання проби; подробиці методу відбирання проби; подробиці польових тестів.

Національним стандартом України - «Якість води». «Відбирання проб», зокрема частиною 3 Настанови щодо зберігання та поводження з пробами (ДСТУ ІSО 5667-3-2001) передбачено, що води, особливо поверхневі і майже усі, що скидаються як стічні води, чутливі до різного роду фізичних, хімічних чи біологічних реакцій, що можуть мати місце в період між відбиранням проби і аналізуванням. Природа та інтенсивність таких реакцій часто є така, що у випадку, коли не прийнято необхідних запобіжних заходів перед або під час транспортування і в період зберігання проби в лабораторії до аналізування, концентрація визначуваної речовини буде відрізнятися від початкової, яка була під час відбирання проб. Активність цих реакцій залежить від результатів взаємодії хімічної і біологічної природи зразка: його температури, чутливості до світла, матеріалу посудини, періоду між відбиранням проби та аналізуванням, умовами в яких він перебував.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року №37 затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (які діяли протягом періоду, зазначеному у службовій записці ОСОБА_7 від 29.06.2017 року), які розроблено, зокрема, відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Будівельними нормами і правилами «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди» (БНіП 2.04.03-85, окрім пункту 6.2).

Так, згідно п. 1.2. вказаних Правил, вони поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та іншіпідприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якої лабораторії, атестованої у даній галузі (або у своєї лабораторії при її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства. В актах робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу. Враховуючи те, що наказ від 7.08.2017 року за №415, так і службова записка за підписом ОСОБА_7 від 29.06.2017 року, розрахунки-складення «похибок», іменовані як «невірні математичні розрахунки», складені начальником екологічної служби ОСОБА_9, не містять детальних розрахунків, посилань на відповідні нормативні документи (КНД 211.1.0.009-94, БНіП 2.04.03-85, ДСТУ ІSО 5667-3-2001) в яких прямо зазначено про відсутність відбору паралельних проб стічних вод, позивач вважав за необхідне витребувати у відповідача детальний розрахунок із зазначенням методики розрахунку, зазначенням порядку цього незаконного відбору проб якості стічних вод, а також документи стосовно умов транспортування та консервування стічних вод, які в подальшому надавались для дослідження до лабораторії КП «МВУВКГ» та Маріупольської міської філії Державної установи «Донецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», але цих документів відповідач суду не надав. Підтвердити чи спростувати вірність розрахунків, наявність розбіжностей в аналізах можуть тільки такі письмові докази, як : ОСОБА_27 відбору проб стічних вод КП «МВУВКГ», ОСОБА_27 відбору проб стічних вод Маріупольською міською філією Державної установи «Донецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України»(код ЄДРПОУ ВП: 38531956), ОСОБА_27 передачі контрольних проб до Маріупольської міської філії Державної установи «Донецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», Протоколи дослідження проб Маріупольською міською філією Державної установи «Донецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», які стосуються проб, досліджень та результатів аналізів зазначених, як у службовій записці ОСОБА_7В від 29.06.2017 року, так і у всіх додатках до цієї службової записки, оскільки всі твердження про наявність чи відсутність розбіжностей в аналізах, не муже бути підтверджена іншими доказами крім тих що вказані в наведеному законодавстві, оскільки тільки такі докази, відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, є належними так як містять первинну інформацію, яка стосується обставин справи, і тільки ці докази є допустимими, оскільки відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що стосується розходженні показників аналізів стічних вод зазначених в робочому журналі хімічного аналізу та зазначених в Журналі реєстрації аналізів стічних вод (зведеному), які наведені в слудбовій записці та наказі, як підстава дисциплінарної відповідальності позивача, і на яких в судовому засіданні обгрунтовує свої заперечення проти позову представник відповідача, то суд вважає, що вказані розходження не є порушенням трудової дисципліни виходячи з наступного:

Пунктом 7.5 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року №37, які діяли на той час і до 21 травня 2017 року, передбачалось, що Водоканал здійснює контроль за витратою та якістю стічних вод, що скидають Підприємства. Цю роботу організовує адміністрація Водоканалу, яка розробляє інструктивні матеріали щодо контролю за стічними водами Підприємств, які затверджує керівник Водоканалу.

Окремих інструкцій ведення журналу хімічного аналізу (робочого) та журналу реєстрації аналізів стічних вод (зведеного) керівник ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», як зазначалось, ніколи не затверджував.

Тільки в п.9.2 Настанов з якості хімічної лабораторії контроля якості стічних вод промислових підприємств, затверджених начальником КП «МВУВКГ» 4.05.2012 року вказано, що результати аналізів також заносяться в зведені журнали реєстрації аналізів стічних вод промислових підприємств, які заповнює інженер-хімік (начальник лабораторії). На підставі записів зведеного журналу видаються результати аналізів підприємств (по запиту).

Отже, висновок начальника відділу внутрішнього контролю ОСОБА_7 щодо невідповідності результатів аналізів, зафіксированих у журналі та ОСОБА_27, оформлених на підставі даних журнала є необґрунтованим та безпідставним, тому що результати аналізів в ОСОБА_27 відбору проб стічних вод заповнювалися на підставі даних зведеного журналу реєстрації хімічних аналізів, а не на підставі робочих журналів, які «перевірив» ОСОБА_7

Оскільки результати аналізів стічних вод згідно з вимог п.9.2. «Настанови з якості хімічної лабораторії стічних вод промислових КП «МВУВКГ» видавались і вносились в ОСОБА_27 відбору проб стічних вод саме з Журналу реєстрації аналізів (зведеного), як це і передбачено Настановою якості, то ніяких розбіжностей між результатами аналізу і тим журналом(зведеним), з якого відповідно до зазначених положень ці відомості про аналізи заносяться, не було і не має.

Але в таблиці Додаток №3 Службової записки результати виданих лабораторією аналізів і внесених в ОСОБА_27 відбору проб чомусь, в порушення п.9.2 Настанов, порівнюються з результатами аналізів робочого журналу хімічного аналізу, тобто чернетки, і не зважаючи на явне протиріччя, такому порівнянню з вимогами Настанов щодо порядку видачі аналізів, це ставиться позивачці в вину як порушення трудової дисципліни, не тільки ОСОБА_7 в службовій записці, а й в наказі, а також в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_29, який готував наказ, що оскаржується.

Обвинувачення саме в деяких розходженнях результатів вказаних в зведеному журналі і результатів аналізів з робочих журналах не мають ніяких обґрунтованих підстав, оскільки чинним законодавством не передбачено вимог щодо тотожності результатів аналізів в робочому журналі-чернетціта в зведеному журналі. Не мається й жодної інструкції щодо ведення зазначених журналів. В лабораторії КП «МВУВКГ» до журналу хімічного аналізу (робочий) заносяться заміри на обладнанні, відмірювання необхідного обєму, влаштування відповідного коефіцієнту перерахунку, тощо. Обчислення результатів аналізів на підставі отриманих замірів здійснюється за допомогою засобів обчислювальної техніки і вже після такого обчислення, його результати, які і не можуть бути тотожніми з журналом робочим(чернеткою) заносяться до журналу реєстрації хімічних аналізів (зведеного), на підставі якого відповідно до зазначених Настанов, потім переносяться у Таблицю результатів аналізів за конкретну добу для передачі в екологічну службу КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства». І вже потім з екологічної служби надходять розшифровки назв підприємств та надаються тільки ті ОСОБА_29 відбору проб стічних вод підприємств, де знайдено перевищення фактичної концентрації забруднюючих речовин по зрівнянню з допустимою концентрацією цих же речовин. Тобто реазультати аналізів вносяться не у всі ОСОБА_29 відбору проб стічних вод, а тільки в ОСОБА_29 результатти аналізів по яким відповідають вказаним умовам.

При проведенні хімічних аналізів та їх оформлені завжди повинні бути враховані похибки вимірювань, які нормуються за ДСТУ ГОСТ 27384: 2005. «Вода. Норми похибок вимірювань показників складу та властивостей» (ГОСТ 27384-2002, IDТ). (п.5.3 ОСОБА_11 похибки вимірювань (на рівні нормативу якості вод) водневого показника, жорсткості та кольоровості питних, природних та стічних вод та п.5.4. Норми похибки вимірювань (на рівні нормативу якості вод) показників складу та властивостей природних та стічних вод.)

З порівняльної таблиці, що відображає розбіжності результатів в робочому журналі-чернетці та журналі зведеному, які вказані в Додатку №3 Службової записки ОСОБА_7, де з 35-ти вказаних підприємств тільки у 10 підприємств нараховано за понаднормативний скид (підкреслено у 5 та 6 стовпчиках), та хоч і маються розбіжності результатів аналізів відображених в журналі зведеному з даними робочого журналу-чернетки, то ці розбіжності знаходяться в межах допустимих похибок за ДСТУ ГОСТ 27384: 2005. «Вода. Норми похибок вимірювань показників складу та властивостей».

В той же час ніяких розбіжностей між журналом зведеним та наданами в екологічну службу результатами аналізів взагалі немає, оскільки, як і передбаченоп.9.2 Настанов з якості Хімічної лабораторії контроля якості стічних вод промислових підприємств», затверджених начальником КП «МВУВКГ» 4.05.2012 року, результати аналізів заносяться в зведені журнали реєстрації аналізів стічних вод промислових підприємств, які заповнює інженер-хімік (начальник лабораторії) і на підставі саме цих записів зведеного журналу видаються результати аналізів підприємств. Це означає, що результати в ОСОБА_29 відбору проб стічних вод, що використовувалися для нарахувань є достовірними, а тому в діях позивачки немає порушення п.2.2 посадової інструкції начальника лабораторії, оскільки ніяких розходжень результатів аналізів не доведено.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

З обставин справи вбачається, шо ведення журналів ніяким чином не визначене, ні інструкціями, ні другими нормативними актами, а тому ставити в вину позивачу ведення журналів не таким чином, як це уявляє собі перевіряючий чи керівництво, а не таким чином, як це урегульовано діючими нормами, є спробою в порушення положень ст.19 Конституції України, примусити робити те, що не передбачене ніяким законодавством і ніякими нормами, та ще й покарати за те, що не виконані такі антиконституційні вимоги.

Через таку невизначеність порядку ведення журналів-чернеток і журналу зведеного,рішення щодо притягнення до дисціплінарної відповідальності формувалося під впливом чинників, що відрізняються від правових норм.

Вданному випадку в вину позивачці поставлене не порушення чинних норм, які регулюють ведення журналів, а порушення того уявлення, яке мають особи, які оцінювали дії позивачки.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В умовах верховенства права правові норми та їхні джерела (нормативно-правові акти та ін.) повинні відповідати принципу правової визначеності, або певності (англ. legalcertainty), який іноді іменують юридичною безпекою (англ. legalsecurity), або правовою стабільністю, стрижнем якої є передбачуваність.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримуватися принципу правової визначеності.

Так, у п.53 рішення від 6 листопада 2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначено, що відсутність чітко сформульованих положень, не відповідає критерію «передбачуваності», а практика, яка виникла у звязку із законодавчою прогалиною яка зумовлюєнеобмеженість і непередбачуваністьобмеження прав за обставин, коли таке обмеження не передбачається ні конкретнимположенням законодавства, ні будь-яким судовим рішенням, сама по собісуперечить принципу юридичної визначеності, який імплікований Конвенцією іякий становить один з основних елементів верховенства права».

У справі Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства (рішення від 25 листопада 1999 р.) суд вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законодавством», є передбачуваність. Норму не можна вважати «законодавством», якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. Саме передбачуваність є основним способом, яким верховенство права захищає свободу, оскільки вона дає можливість людям планувати свої дії і діяти, знаючи, що може стати приводом для застосування правового примусу.

В данному випадку не існувало ніяких сформульованих норм, які б обумовлювали обовязковість тотожності записів в журналах-чернетках та журналах зведених і відповідно в актах, а також обмежували виправлення чорнових записів в журналах-чернетках, що не давало позивачці можливість керуватися цими нормами у своїх діях з ведення журналів лабораторних анлізів(чернетки та зведеного) і це не давало можливість позивачці планувати свої дії і діяти, знаючи, що саме це може стати приводом для застосування правового примусу.

Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.ст.79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак в підтвердження своїх заперечень на позов і зазначених в службовій записці від 29.06.2017 року обставин, які за законом можуть бути підтверджені тільки певними засобами доказування, відповідач надав суду докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Так, в актах відбору проб стічних вод підприємств за квітень 2017 року (у цьому місяці «перевірялась» діяльність лабораторії КП «МВУВКГ») вказані представники екологічної служби ОСОБА_11 та ОСОБА_9, але при цьому не має жодного документу, що підтверджує повноваження цих осіб здійснювати відбір проб стічних вод підприємств.

Таким чином при відібранні пробпорушено вимоги п.п.2.1, 7.5, 7.8, 7.10, 7.11 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року №37, п.8.1.10 Правил прийому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м.Маріуполя, затверджених рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року №48, за яким, відбір проб стічних вод виконується уповноваженим представником КП «МВУВКГ» в присутності уповноваженого представника підприємства та фіксується в ОСОБА_29 відбору якій підписують, як представник КП «МВУВКГ» так і представник підприємства. (Додаток № 7 Правил).

Уповноваженими особами можуть бути тільки ті особи, які особисто наказом начальника призначені уповноваженими на відбір проб, ті яким начальником видана довіреність, яка повинна долучатись до акту відбору проби, або ті які вказані в договорі КП «МВУВКГ» з підприємством де відбирається проба.

Жодного такого документу, який надавав би право ОСОБА_9 та іншим особам проводити відбір проб відповідач не надав. Не передбачені такі повноваження і посадовою інструкцією ОСОБА_9, таким чином всі проби за ОСОБА_29 зазначеними в службовій записці ОСОБА_7 відібрані з порушенням встановленого законодавством порядку і тому ці проби, акти про їх відібрання та проведені аналізи не можуть прийматись, як допустимі докази.

ОСОБА_10 відбору стічних вод підприємств, якими представники екологічної служби КП «МВУВКГ» оформляли відібрання проб стічних вод, мають не передбачену діючим законодавством форму, а саме має місце невідповідність наступних пунктів цих ОСОБА_10: №№ 5, 6, 7, 8, 9, 13, 14, які відрізняється від затвердженої Правиламиприйому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м.Маріуполя, прийнятими рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року № 48, форми ОСОБА_10 відбору проб (Додаток № 7 «Правил» ). Вигадана ж форма ОСОБА_10 відбору стічних вод, які складала не уповноважена на відбір проб ОСОБА_30 та інші, не є чинною та належно затвердженою, а тому такі акти не можуть бути прийняті судом як допустимі докази.

В наведених актах відбору проб стічних вод вказано у п.6. Акту відбору від 13 до 16 показників для аналізу, але згідно методів дослідження для аналізу на вказані показники необхідно щонайменш 3,5-6,5 дм3 стічної води, разом з тим фактичний обєм відібраної проби був лише 1 дм3 у пластиковій тарі,, як зазначено у п.9 ОСОБА_10 відбору.Також на такі вказані показники в ОСОБА_10 відбору проб стічних вод, що підлягають контролю, як завислі речовини, нафтопродукти, БСК (біологічне споживання кисню) та ХСК (хімічне споживання кисню) потрібен відбір у окремий посуд, зокрема на показники ХСК і нафтопродукти у скляний посуд з притертою кришкою, але ці вимоги ДСТУ не дотримані.

У п.10 всіх цих зазначених ОСОБА_10 відбору стічних вод вказано, що контрольна проба не відібралась, а в п.13. Акту відбору стічних вод - відомості щодо умов транспортування проб відсутні.

Таким чином у всіх зазначених ОСОБА_10 відбору проб стічних вод підприємств, що відібрано ніким не уповноваженими на це представниками екологічної служби КП «МВУВКГ» за квітень 2017 року та в зашифрованому, знеособленому вигляді доставлених для досліджень в лабораторію КП «МВУВКГ» порушено вимоги керівного нормативного документу «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу властивостей стічних та технологічних вод» КНД 211.0.009-94, затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 28.12.1994 року № 125, Національного стандарту України. Якість води. Відбирання проб. Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод. ДСТУ ISO 5667-10:2005, Національного стандарту України. Якість води. Відбирання проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами. ДСТУ ISO 5667-3:2001, Правил прийому стічних вод підприємств в систему міської каналізації м. Маріуполя, затверджені рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.02.2004 року №48.

Враховуючи вказане є обґрунтовані підстави стверджувати, що всі хімічні аналізи проб стічних вод, відібраних на підприємствах в квітні 2017 року представниками екологічної служби КП «МВУВКГ» та доставлених у лабораторію КП «МВУВКГ» для досліджень - не достовірні, тому, що відібрані з порушенням вимог діючих нормативних документів і тому не можуть бути прийняті, як допустимі докази на підтвердження будь-яких обставин, будь то - нарахування за понаднормативні скиди, чи порівняння з результатами досліджень інших лабораторій чи на підтвердження наявності порушення трудової дисципліни працівником.

У всіх ОСОБА_10 відбору проб, крім трьох: ТОВ «МЛВЗ »; ТОВ «Епіцентр» та ДП ММТП (торговий порт), вказано (в п.10 ОСОБА_10 відбору стічних вод), що контрольну пробу не відібрано і це підтверджено підписом представника підприємства в якому відбиралась проба.

Яким чином за відсутності контрольної проби згодом «зявились» результати досліджень лабораторного центру Маріупольської філії ДСЕС України відповідач не міг пояснити. Крім того в актах відсутні назви підприємств, на яких начебто було відібрано проби стічних вод, не вказані дата та час проведення досліджень, також відсутні документи що підтверджують сам факт доставки проби у цю установу.

Обовязковою вимогою зазначеної нормативної бази з відбору контрольної проби є опломбування такої проби уповноваженим представником КП «МВУВКГ» з відповідним записом в ОСОБА_10 відбору. Розпломбування проб для проведення дослідження контрольного аналізу оформляється ОСОБА_10 передачі проб (Додаток №8 «Правил»).

Незважаючи на ухвали суду про витребування доказів, ні подорожніх листів, ні актів передачі проб в іншу лабораторію та багатьох інших документів, що підтверджують сам факт відбору, доставки, передачі та досліджень будь-яких додатково відібраних проб так і не було надано суду.

Тобто, ніякими допустимими доказами порушення позивачкою п.п.2.2, 2.14, 2.15, 2.19 посадової інструкції начальника лабораторії контроля якості стічних вод, затвердженої наказом начальника КП «МВУВКГ» від 28.12.2017 року №649 не доведено, оскільки всі докази грунтуються на відборі проб, дослідженнях та результатах аналізів зазначених, як у службовій записці ОСОБА_7В від 29.06.2017 року, так і у всіх додатках до цієї службової записки, які не відповідають діючому законодавству, оскільки, всі ці натяки про наявність чи відсутність розбіжностей в аналізах, не мужуть бути підтверджені іншими доказами крім тих що вказані в законодавстві, яке регулює відбір проб, їх маркування, пломбування, зберегання, транспортування, проведення аналізів, відібрання контрольних проб, оформлення результатів аналізів, оскільки тільки такі докази, відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, є належними так як містять первинну інформацію, яка стосується обставин справи, і тільки ці докази є допустимими, оскільки відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Але службова записка начальника служби внутрішнього контролю ОСОБА_7, а відповідно і наказ від 7.08.2017 року №415, посилаються на неприпустимі докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тобто такі, які, відповідно до вимог ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не може брати до уваги.

Через це ж, вказані докази неможливо визнати достовірними, оскільки на їх основі неможливо встановити дійсні обставини справи, а тому, відповідно до ст.79 ЦПК України, суд не може приймати їх до уваги при постовленні рішення.

В порушення ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення відповідач не зажадав від позивача, як від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. З цього приводу суд погоджується з наведеними доводами позивача, які відповідачем не спростовані.

З дати службової запискивід 29.06.2017 року та дати наказу від 7.08.2017 року за №415 вбачається наявність пропуску строку зазначеного в ч.1 ст.148 КЗпП України, це стає ще більш очевидним, коли дивитись на дати відібрання проб та отримання аналізів, оскільки за обставинами справи викладені в службовій записці ОСОБА_7, події були виявлені ще в квітні 2017 року, тобто виявлення того, що в службовій записці ОСОБА_7 вважається як порушення трудової дисципліни, мало місце при наймні за 3 місяці до застосування стягнення.

Згідно із ч.2 ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Однак в службовій записці Любова вказуються події 2016 року, зокрема стосовно проб ТОВ «Сільгоспрезерв» від 22.09.2016 року, які знаходяться більше ніж за півроку до дня видання наказу від 7.08.2017 року, що оскаржується.

За таких обставин будь-яких ознак події та складу дисциплінарного проступку з боку позивачаЛатишевої Н.П. не встановлено, а всезазначене в наказі, як порушення трудової дисципліни є необґрунтованим і не доведеним належними доказами та з урахуванням порушення процедури застосування дисциплінарного стягнення, порушення строку з дня вчинення та виявлення проступку, суд вважає, що наведене є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання незаконним та скасування наказу начальника ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Ізюмова Г.І. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 7 серпня 2017 року №415 щодо застосування до ОСОБА_1 заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани та незастосування заходів заохочення та виплати премії протягом року - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Ізюмова Г.І. «Про накладення дисциплінарного стягнення» від 7 серпня 2017 року №415 щодо застосування до ОСОБА_1 заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани та незастосування заходів заохочення та виплати премії протягом року.

Стягнути з ОСОБА_6 підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (87500 м.Маріуполь, вул.Соборна 7, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 640 грн.

Згідно пп.15.5 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.10.2018 року. З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрована, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№31.

Відповідач: Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (), юридична адреса: м.Маріуполь, вул.Соборна, буд. №7.

Суддя : П.І. Папаценко