Справа № 587/2281/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

26 грудня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Домненко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі законного представника, третя особа: Верхньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до спадкового договору від 10 травня 2016 року вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 Відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала своє місце проживання за вищевказаною адресою на підставі договору довічного утримання від 24 листопада 2005 року, укладеного між нею та ОСОБА_4 Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 січня 2016 року договір довічного утримання від 24 листопада 2005 року був розірваний. Однак, після розірвання договору довічного утримання від 24 листопада 2005 року ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3 так і залишилися зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 Відповідно до спадкового договору від 10 травня 2016 року позивачка отримала у власність житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1. На даний час в неї виникла потреба продати житловий будинок, однак вона не може цього зробити, оскільки в будинку зареєстровані відповідачі. В добровільному порядку відповідачка з дитиною відмовляється знятися з реєстрації. Посилаючись на ці обставини, позивачка просила визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування домоволодінням та зняти її та ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

В судове засідання позивачка не з'явилася, представник позивача позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України( арк.с.77).

Представник Верхньосироватської сільської ради як орган опіки і піклування в судове засідання не з'явився, від сільської ради надійшла заява з проханням слухати справу у відсутності представника, проти позову заперечували, у своєму відзиві зазначали, що ОСОБА_3 є малолітньою, а тому визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком, та зняття її з реєстрації не відповідає встановленим вимогам законодавства, оскільки порушує гарантовані державою житлові права дитини.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що відповідно до спадкового договору від 10 травня 2016 року позивачу на праві власності належить буд. АДРЕСА_1.( арк.с.10-11).

З довідки Верхньосироватської сільської ради від 06.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, в даному домоволодінні зареєстровані племінниця ОСОБА_2, донька племінниці - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1( арк. с. 16).

Відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала своє місце проживання за вищевказаною адресою на підставі договору довічного утримання від 24 листопада 2005 року, укладеного між нею та ОСОБА_4 (арк.с.17).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 січня 2016 року договір довічного утримання від 24 листопада 2005 року був розірваний.( арк.с.18-19).

У пунктах 38 (Постанова N 14-181цс18, 653/1096/16-ц), 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 653/1096/16-ц (Постанова N 14-181цс18, 653/1096/16-ц) зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред'явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі N 6-158цс14 (Постанова N 6-158цс14) зроблено висновок, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 права власності на будинок позивачки не мають, правових підстав для цього не мають, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 січня 2016 року договір довічного утримання від 24 листопада 2005 року, на підставі якого відповідачі були зареєстровані в домоволодінні, був розірваний, отже, відповідачі втратили й право користування жилим приміщенням позивачки, членами сім*ї якої вони не являються.

Третя особа - Верхньосироватська сільська рада Сумського району у своєму відзиві зазначала, що ОСОБА_3 є малолітньою, а тому визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком, та зняття її з реєстрації не відповідає встановленим вимогам законодавства, оскільки порушує гарантовані державою житлові права дитини.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Оскільки мати неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,- ОСОБА_2 втратила право користування спірним житловим будинком, то і неповнолітня ОСОБА_3 є такою, що втратила право користування житловим будинком.

До того ж, у відповідності з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні( ст.ст. 317, 321 ЦК України).

Отже, ОСОБА_1 як власник спірного домоволодіння має право вимагати у відповідачів усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, оскільки діями відповідачів, які залишаються без достатніх правових підстав зареєстрованими у спірному будинку, порушуються права ОСОБА_1 як власника домоволодіння, позовні вимоги підлягають задоволенню, а порушені права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 386, 217, 321, 391, 509, 625, 626,635 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування домоволодінням АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_2, ОСОБА_3 з реєстрації у будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя