Справа № 219/7071/18
Провадження № 2-о/219/886/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Скорубо Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, Бахмутсько - Лиманське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

до суду надійшла заява ОСОБА_1, згідно якої вона просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 13 жовтня 2017 року в м. Горлівка Донецької області.

В обґрунтування заяви вказує, що 13 жовтня 2017 року померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 2107 від 14.10.2017 року та довідкою про причину смерті від 14.10.2017 року. Причина смерті гостра серцево судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. Вона звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про державну реєстрацію смерті її матері та видачу свідоцтва про смерть. Однак, в реєстрації смерті матері їй було відмовлено та надано письмові розяснення від 13.06.2018 року про те, що для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обовязків, зокрема вирішення питання щодо прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері.

Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував, просив ухвалити рішення у відповідності до діючого законодавства України.

Представник заінтересованої особи - Бахмутсько - Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася 14.01.1947 року Республіка Білорусь, та зареєстрована за адресою:Донецька область, АДРЕСА_1, згідно копії посвідки на постійне проживання (а.с.4,5).

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України № НОМЕР_1 від 18.12.2014 року, термін дії якої продовжено 18.12.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактичне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (раніше вул. Леніна)АДРЕСА_2 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЛЮ № 0065887, виданого РАЦС м. Мозирь Гомельської області, складеного на білоруській та російській мовах, «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6» зареєстрував шлюб з «ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7» 02 січня 1947 року, про що був складений запис № 2, після реєстрації шлюбу «Велицкая» змінила прізвище на «Артемова» (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЛЮ № 0176996, виданого РАЦС м. Мозиря Гомельської області, складеного на російській мові «Артемова Людмила Николаевна» народилася 14 января 1947 року, її батьками записані «Артемов Николай Денисович» та «Велицкая Клара Самуиловна», про що зроблений відповідний актовий запис № 76 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЛА № 326614, виданого 19.07.1976 року відділом РАЦС м. Таллін, складеного на білоруській та російській мовах «ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8» 15.10.1968 року зареєстрував шлюб з «ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9», про що був зроблений відповідний актовий запис № 2036, після реєстрації шлюбу «Артемова» змінила прізвище на «Морозова» (а.с.18).

Згідно дубліката лікарського свідоцтва про смерть № 2107 та довідку про причину смерті ( до форми № 106/у № 2107 від 14.10.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 13 жовтня 2017 року у віці 91 року, за місцем реєстрації АДРЕСА_3, причина смерті - гостра серцево судина недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.5).

Заявником були надані світлини з місця поховання ОСОБА_2, договір заявка, договір заказ про проведення поховання ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Заявник вказує, що ОСОБА_2 померла в м. Горлівка Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, вона отримала свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті її матері, оскільки воно посвідчене міністерством охорони здоровя так званої «Донецької Народної Республіки».

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак їй було розяснено, що документ, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.7).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини.

Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і заінтересованими особами.

Заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний ним факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті її матері.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

А тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та встановлює факт смерті 13 жовтня 2017 року в м. Горлівка Донецької області ОСОБА_2

Згідно ч. 4 ст. 317ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 4,5,12,13,14,81 315-318 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п. п. 13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судове практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті 13 жовтня 2017 року в м. Горлівка Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а заінтересованими особами в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя

ОСОБА_8