АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/3474/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П.,Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2018 року, яка постановлена суддею Борис О.Н. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини передано за підсудністю на розгляд Великоолександрівському районному суду Херсонської області.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1просить ухвалу скасувати та направити справу до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для продовження розгляду, оскільки судом постановлено ухвалу з порушенням процесуальних норм та неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, зазначає, що судом не враховано вимоги ч.1 ст.28 ЦПК України, що позови про стягнення аліментів можуть предявлятись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. З метою недопущення порушення прав дитини, законом спеціального передбачено альтернативну підсудність для розгляду судами цивільних справ про стягнення аліментів.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу,який не враховується судом при розгляді даної справи, як такий, що подано з порушеннями вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК України (до відзиву не додано докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи).

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка зазначена у п.9 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за підсудністю на розгляд Великоолександрівському районному суду Херсонської області, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна даному суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Крім того, аналіз вказаної норми свідчить про те, що позови про стягнення аліментів охоплюють всі вимоги, пов'язані з невиконанням обов'язку по утриманню, передбачені статями 75-89, 91, 180-201, 202-206, 265-274 СК України, можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручним.

Згідно розяснень, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або місце перебування фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до статті 3 цього Закону місцем перебування визначається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік; а місцем проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації.

Також, відомості про місце проживання та місце перебування особи можуть вноситись до наступних документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Враховуючи те, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є стягнення аліментів на утримання дитини, позивач наділена правом альтернативної підсудності - пред'явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини як до суду за місцем свого проживання, так і до суду за місцем проживання відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання позивача є Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Чкалове, вул. Садова, буд.12 (а.с.4,11). Місцем реєстрації відповідача також є Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Степове, вул. Миру, буд.2.

Ухвала мотивована тим, що сторони проживають за адресами, територія яких не відноситься до територіальної підсудності Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги позивача, про неврахування судом першої інстанції того, що позов подано нею за місцем свого перебування за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського 14/29, тобто в межах територіальної підсудності Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, оскільки позивачем не надано доказів того, що за вказаною адресою вона зареєстрована у встановленому законом порядку.

Отже, предявлення позову до суду за місцем перебування позивача можливе лише, якщо воно зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме по собі проживання особи за певною адресою без реєстрації за цією адресою місця свого перебування є неправильним визначенням підсудності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що сторони проживають за адресами, територія яких не відноситься до адміністративно-територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, а з урахуванням того, що зареєстрованим місцем проживання позивача є Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Чкалове, вул. Садова, буд. 12, суд першої інстанції обґрунтовано направив справу за підсудністю до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: