САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/23/18
Провадження №2/726/104/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М., за участі представника прокуратури ОСОБА_1, представника відповідача ЧМР ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернівці цивільну справу за позовом прокурора м. Чернівці до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення сесії, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення сесії, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки в якому вказує, що п. 26 рішення 50 сесії ОСОБА_3 міської ради 6 скликання № 1224 від 29.05.2014 року надано ОСОБА_4 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки по пров. Селезнівському, 3, площею 0,1000 га, у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2000 га (додатково, відповідно до інвентаризаційної справи) в оренду терміном на 5 років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без права будівництва. У подальшому, п. 32.1 рішення 57 сесії 6 скликання №1418 від 01.12.2014 р. внесено зміни у п. 26 рішення 50 сесії ОСОБА_3 міської ради VІ скликання № 1224 від 29.05.2014 р. в частині надання ОСОБА_4 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,2000 га (додатково, відповідно до інвентаризаційної справи) в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без права будівництва, яким: слова та цифри «площею 0,2000 га» замінено словами та цифрами «площею 0,3980 га».

Крім цього посилається на те, що 28.04.2015 року прокурором м. Чернівці подана позовна заява про визнання незаконними вищевказаних рішень ОСОБА_3 міської ради. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 18.12.2015 року у справі за № 726/900/15-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 25.02.2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурора м. Чернівці про визнання незаконним та скасування рішень 50 та 57 сесії 6 скликання ОСОБА_3 міської ради. За наслідками розгляду касаційної скарги прокурора вищевказані судові рішення скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.11.2016 як незаконні, з направленням справи для нового розгляду до суду першої інстанції. При цьому, у вказаній ухвалі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказав на те, що суди не звернули уваги на цільове призначення земельної ділянки по провул. Селезнівському, 3, її конфігурацію та площу на час розгляду справи; не зясували на якій частині земельної ділянки розташований успадкований ОСОБА_4 будинок із господарськими будівлями і спорудами, якими належними та допустимими доказами таке підтверджено.

Вказує на те, що не дивлячись на наявність спору щодо законності надання дозволу ОСОБА_4 на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду, п. 36 рішення 7 сесії 7 скликання ОСОБА_3 міської ради № 253 від 26.05.2016 затверджено проект відведення та передано в оренду терміном на 5 років ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,3013 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01) без права будівництва (кадастровий номер :42:004:0092), яка знаходиться за адресою: пров. Селезнівський, 3, м. Чернівці.

Кірм цього вказує на те, що 29.06.2016 року ОСОБА_3 міська рада в особі директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради ОСОБА_5, з однієї сторони, та гр. ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1), з другої сторони, уклади договір оренди землі № 10129, згідно якого ОСОБА_4 передається в оренду земельна ділянка загальною площею 0,3013 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Вважає, що вказаними рішеннями ОСОБА_3 міська рада незаконно, необгрунтовано та нераціонально розпорядилось землею. Вказує, що згідно ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Крім того зазначає, що згідно ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі- продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Позивач вказує про те, що вивченням документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок площею 58,10 м. кв., а також сарай літерою «Б», вбиральня літерою «Е»; колодязь літерою «І» та огорожа, які розташовані в м. Чернівці по провулку Селезнівському, 3. Для обслуговування вказаного нерухомого майна, ОСОБА_3 міською радою надано ОСОБА_4 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,1000 га., що відповідає розміру земельної ділянки, визначеного ст.121 ЗК України. Однак незважаючи на надання дозволу на виготовлення проекту відведення щодо безкоштовного отримання у власність земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлових будівель і споруд, ОСОБА_3 міською радою (додатково) надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянку в оренду площею 0,3980 га. по провулку Селезнівському, 3 на якій не розміщенні жодні будівлі та споруди. Вважає, що ОСОБА_4 незаконно надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в оренду. Вказує, що спірна земельна ділянка відповідно до Генерального плану міста Чернівці відноситься до багатоквартирної житлової та громадської забудови, у звязку з чим надання її для обслуговування будівель є незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує конституційний принцип рівності громадян (мешканців м. Чернівці) перед законом щодо реалізації права на землю.

Просить визнати незаконним та скасувати п. 36 рішення 7 сесії ОСОБА_3 міської ради VІІ скликання № 253 від 26.05.2016 р. в частині затвердження проекту відведення та надання ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) земельної ділянки площею 0,3013 га в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01) без права будівництва (кадастровий номер :42:004:0092), яка знаходиться за адресою: провулок Селезнівський, 3, м. Чернівці.

Крім цього просить визнати недійсним договір оренди землі від 29.06.2016 року №10129, укладений ОСОБА_3 міською радою та громадянином ОСОБА_4

Також просить зобовязати ОСОБА_4 повернути територіальній громаді м. Чернівці в особі ОСОБА_3 міської ради земельну ділянку площею 0,3013 га за кадастровим номером :42:004:0092, яка знаходиться за адресою: провулок Селезнівський, 3, м. Чернівці.

В судовому засіданні представник прокуратури ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та надав пояснення аналогічні позовним вимогам. Кім цього подав до суду відзив на відзив представника відповідача ОСОБА_2 в якому вказав на те, що доводи представника ОСОБА_3 міської ради є необгрунтованими та такими що не грунтуються на вимогах чинного законодавства .

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав поданий до суду письмовий відзив на позовну заяву представника ОСОБА_3 міської ради, посилається на те, що згідно з ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, у відповідності до ч.2 ст.124 Земельного кодексу України здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, а саме не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: - розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; - передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, городництва.

Посилається на те, що згідно документів, які стали підставою для прийняття оспорюваних рішень, слідує, що ОСОБА_4 в належному порядку звернувся до міської ради із заявою від 02.04.2014 року про надання йому частини земельної ділянки по провул. Селезнівському, 3 в оренду для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. До заяви був наданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2013 року, який підтверджує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по провул. Селезнівському, 3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВМТ №178674, виданого 30.09.2013 року Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою. Зазначене майно перейшло у власність ОСОБА_4 від ОСОБА_7, яка померла 22.03.2013 року, яка в свою чергу набула право власності на домоволодіння після смерті ОСОБА_8, яка померла 07.07.1990 року. Земельна ділянка по провулку Селезнівському №3, на якій знаходиться належне ОСОБА_4 нерухоме майно, була закріплена у користування ОСОБА_8 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих №472/15 §83 від 06.08.1955 року.

Відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_8 користувалась земельною ділянкою площею 2730 м. кв. та земельною ділянкою площею 2596 м.кв. з яких 700 м.кв. під садівництво, а 1896 м.кв. для ведення городництва. Вказав, що у відповідності до ч.2 ст.120 ЗК України у випадку якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Вважає, що доводи позовної заяви про безпідставність надання ОСОБА_4 дозволу на складання проекту відведення в оренду земельної ділянки по провул. Селезнівському, 3 та порушення конституційного принципу рівності прав громадян на реалізацію права на землю є необґрунтованими. ОСОБА_3 міська рада приймаючи рішення діяла відповідно до вимог чинного законодавства України. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 в судове засідання неодноразово не з'являлися з невідомих суду причин, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надали.

Суд, заслухавши пояснення представника прокуратури та представника відповідача ЧМР, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність у його задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.2014 року ОСОБА_4 на праві власності належить будинковолодіння №3 по провулку Селезнівському у м. Чернівці. Згідно рішення органу місцевого самоврядування виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих №472/15 §83 від 06.08.1955 року земельна ділянка по провулку Селезнівському № 3 у м. Чернівці, на якій знаходиться належне ОСОБА_4 нерухоме майно надана у користування померлій ОСОБА_8 Відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_8 надано у користування земельну ділянку площею 2730 м.кв. та земельну ділянку площею 2596 м.кв. з яких 700 м.кв. під садівництво, а 1896 м.кв. для ведення городництва, вказана обставина підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на будинок №3 по провулку Селезнівському у м. Чернівці яка виготовлена ОСОБА_3 комунальним обласним бюро технічної інвентаризації.

Судом встановлено, що відповідно до п. 26 рішення 50 сесії ОСОБА_3 міської ради 6 скликання №1224 від 29.05.2014 року відповідачу ОСОБА_4 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки по провулку Селезнівському 3, площею 0,10 га у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2000 га (додатково, відповідно до інвентаризаційної справи) в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без права будівництва. На підставі п.32.1 рішення 57 сесії 6 скликання №1418 від 01.12.2014 року внесено зміни у п.26 рішення 50 сесії ОСОБА_3 міської ради VI скликання №1224 від 29.05.2014 року в частині надання ОСОБА_4 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,2000 га (додатково, відповідно до інвентаризаційної справи) в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без права будівництва, яким: слова та цифри «площею 0,2000 га» замінено словами та цифрами «площею 0,3980 га».

Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 18.12.2015 року у справі за № 726/900/15-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 25.02.2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурора м. Чернівці про визнання незаконним та скасування рішень 50 та 57 сесії 6 скликання ОСОБА_3 міської ради. За наслідками розгляду касаційної скарги вищевказані судові рішення скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.11.2016 як незаконні, з направленням справи для нового розгляду до суду першої інстанції. У вказаній ухвалі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказав на те, що суди не звернули уваги на цільове призначення земельної ділянки по провул. Селезнівському, 3, її конфігурацію та площу на час розгляду справи; не зясували на якій частині земельної ділянки розташований успадкований ОСОБА_4 будинок із господарськими будівлями і спорудами, якими належними та допустимими доказами таке підтверджено.

Крім цього в судовому засіданні встановлено, що не дивлячись на наявність спору щодо законності надання дозволу ОСОБА_4 на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду, пунктом 36 рішення 7 сесії 7 скликання ОСОБА_3 міської ради №253 від 26.05.2016 року затверджено проект відведення та передано в оренду терміном на 5 років ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,3013 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01) без права будівництва (кадастровий номер :42:004:0092), яка знаходиться за адресою: пров. Селезнівський, 3, м. Чернівці.

Судом встановлено, що згідно укладеного між ОСОБА_3 міською радою в особі директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради ОСОБА_5, з однієї сторони, та гр. ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), з другої сторони, договору оренди землі № 10129 від 29.06.2016 року, ОСОБА_4 передається в оренду земельна ділянка загальною площею 0,3013 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 8 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до та в порядку, визначеному Земельним кодексом України.

До земель України, згідно ст. 18 Земельного кодексу, належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. За основним цільовим призначенням землі України поділяються на такі категорії: в тому числі і землі житлової та громадської забудови. До земель житлової та громадської забудови, як це передбачено ст. 38 Земельного кодексу, належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Судом встановлено, що класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. № 548 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 р., № 1011/18306), визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Судом встановлено, що в межах секції В - «Землі житлової та громадської забудови» визначаються конкретні види цільового призначення землі, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код - 02.01), для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код - 02.03), Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з обєктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код - 02.10).

Поділ земель на категорії за цільовим призначенням обумовлюється їх специфікою як об'єкта земельних правовідносин просторовою обмеженістю, незамінністю, постійністю місцезнаходження земельної ділянки, що визначає методи її використання, розміщення продуктивних сил в її межах та є гарантією раціонального землекористування.

Згідно ст. 20 Земельного кодексу встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. При цьому визначення цільового призначення земельної ділянки при наданні її у користування або у власність повинно здійснюватися відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, що узгоджується із ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України та ст.ст. 5, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація це затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація є основою для вирішення питань раціонального використання територій, регулювання розселення.

Згідно ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Вимоги містобудівної документації є обовязковими для виконання всіма субєктами містобудування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, що призначена для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту є генеральний план населеного пункту, який розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Одним із видів містобудівної документації, яким визначається режим забудови територій є план зонування. При цьому режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обовязковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» під планом зонування території розуміють містобудівну документацію, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Судом встановлено, що згідно ДСТУ-Н Б Б 1.1-12: 2011 «Настанова про склад та зміст плану зонування території (зонінг)», який набрав чинності з 1 червня 2012 р. (наказ Мінрегіонрозвитку від 15 грудня 2011 року № 345) (далі Настанова) зонінг населеного пункту створюється з метою регулювання планування та забудови територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, забезпечення сумісності забудови окремих земельних ділянок з оточуючою забудовою та землекористуванням.

Пунктом 4.7. Настанови визначено, що для кожної земельної ділянки дозволеним є таке використання, яке відповідає містобудівному регламенту відповідної зони.

Судом встановлено, що зона багатоповерхової квартирної житлової та громадської забудови (Ж-3) передбачає розташування виключно багатоквартирних житлових будинків, супутніх обєктів повсякденного обслуговування, некомерційних комунальних обєктів, а також окремих обєктів загальноміського значення (пункт 5.10 Настанови), що відповідає цільовому призначенню земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код - 02.03).

Судом встановлено, що надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування індивідуальних житлових будинків, господарських будівель та споруд (код 02.01) відповідає містобудівному регламенту зони Ж-1 (садибна забудова).

Таким чином суд приходить до висновку про невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній документації, в тому числі плану зонування території та її графічній частині схемі зонування, що унеможливлює не лише безпосередню передачу у користування земельної ділянки та укладення договору оренди землі, а й навіть початок вказаної процедури у виді прийняття рішення про надання дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою, що кореспондується із імперативними вимогами ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Згідно інформації Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин за № 04/01-08/1-1469 від 24.04.2015 р. та № 04/01-08/1-4845 від 22.12.2017 року з викопіюванням з схеми зонування території м. Чернівці, земельна ділянка за адресою: провулок Селезнівський, 3 площею 0,3013 га, яка передану в оренду гр. ОСОБА_4, згідно Генерального плану м. Чернівців та Схеми зонування території м. Чернівців відноситься до земель змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови та знаходиться в зоні багатоповерхової квартирної житлової та громадської забудови, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення щодо надання її всупереч містобудівній документації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

На підставі наведеного суд вважає, що передача в користування вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, створила ситуацію, за якої використання її за визначеним цільовим призначенням є неможливим.

Судом встановлено, що згідно кадастрового плану, який є невідємною частиною договору оренди землі № 10129, на вказаній земельній ділянці, яка передана в оренду без права будівництва, відсутні будь-які обєкти нерухомого майна, в тому числі житлові будинки, а також господарські будівлі та споруди, що унеможливлює її використання як для обслуговування неіснуючих обєктів, так і для будівництва нових, що прямо заборонено оскаржуваним рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що на кадастровому плані земельної ділянки, поміж іншим, відображаються: контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

Судом встановлено, що відсутність обєктів нерухомого майна, які б належали ОСОБА_4 на земельній ділянці за кадастровим №:42:004:0092 підтверджують інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що згідно довідки квартального комітету Садгірського району м. Чернівці № 1 від 10.09.2015 року, вказана вище земельна ділянка використовується ОСОБА_4 для обробляння городу та догляду за садом.

Згідно ч. 1 ст 39 Земельного кодексу України встановлено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Крім цього у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку.

Згідно ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно із ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Таким чином земельна ділянка може надаватися і громадянину в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в межах норм, встановлених ч. 1 ст.121 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_4 одночасно передано дві присадибні ділянки для будівництва та обслуговування одного і того ж будинку, які є окремими сформованими обєктами прав, з різними кадастровими номерами.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника або землекористувача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

На підставі наведеного та зазначених положень законодавства суд приходить до висновку, що право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухомість, переходить до набувача об'єктів нерухомості виключно за умови, що в момент їх відчуження у попереднього власника, згідно з вимогами земельного законодавства України, таке право було і воно належним чином посвідчене.

Разом з тим, дослідженими під час розгляду справи документами, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок площею 58,10 кв.м, а також сарай літерою «Б», вбиральня літерою «Е»; колодязь літерою «І» та огорожа, які розташовані в м. Чернівці по провулку Селезнівському, 3 та розміщені на земельній ділянці за кадастровим номером :42:004:0093 площею 0,1000 га, яка передана у власність ОСОБА_4 При цьому спадкодавець ОСОБА_4 - ОСОБА_11, згідно свідоцтва про спадщину за заповітом від 30.09.2013 року за № 1692, передала останньому виключно житловий будинок загальною площею 58, 10 кв.м. з належними до нього господарськими та побутовими будівлями, який знаходиться по провулку Селезнівському, 3.

Таким чином суд вважає, що земельна ділянка, яка знаходиться по провулку Селезнівському, 3 в м. Чернівцях не передавалась у власність або користування ОСОБА_11, ОСОБА_12 та будь-яким іншим особам, про що свідчить інформація Державного архіву Чернівецької області (лист № 911 від 20.11.2015 року), архівного відділу Кіцманської РДА (довідка № 41-23 від 10.10.2017), архівного сектору Новоселицької РДА (архівний витяг № 45 від 10.10.2017).

З огляду вище наведене до відповідача ОСОБА_4 не могли перейти права щодо земельної ділянки, які не виникли у його спадкодавця та попереднього власника будинку.

З урахуванням вищенаведених правових норм та дійсного призначення земельної ділянки, яка відноситься до земель багатоквартирної житлової та громадської забудови, відсутності на ній обєктів нерухомого майна, передача її в користування повинна була здійснюватися шляхом проведення земельних торгів.

Згідно вимог ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Даною статтею, зокрема, встановлено порядок проведення таких торгів.

У відповідності до ст. 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

Аналогічну позицію щодо надання вільних земельних ділянок в оренду виключно на конкурсних засадах (проведення земельних торгів) висловили: Вищий адміністративний суд України у справі К/800/13735/14 від 10.07.2014 р. у справі за позовом в.о. прокурора м. Миколаєва до Миколаївської міської ради про скасування рішення; Вищий господарський суд України у справі №910/2333/14 від 21.01.2015 р. за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради про скасування рішення; Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.09.2014 р. за позовом прокурора м. Житомира до Житомирської міської ради про скасування рішення

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст.21, 393 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

На підставі вище викладеного в раховуючи, що договір оренди землі від 29.06.2016 року № 10129, укладений з ОСОБА_4 на підставі незаконного рішення ОСОБА_3 міської ради, то він підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка площею 0,3013 га, яка знаходиться за адресою: провул. Селезнівський, 3, м. Чернівці поверненню територіальній громаді м.Чернівці в особі ОСОБА_3 міської ради.

В звязку з цим позовні вимоги прокурора м. Чернівці підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що слід визнати незаконним та скасувати п. 36 рішення 7 сесії ОСОБА_3 міської ради VІІ скликання № 253 від 26.05.2016 р. в частині затвердження проекту відведення та надання ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) земельної ділянки площею 0,3013 га в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01) без права будівництва (кадастровий номер :42:004:0092), яка знаходиться за адресою: провулок Селезнівський, 3, м. Чернівці.

Крім цього слід визнати недійсним договір оренди землі від 29.06.2016 року №10129, укладений ОСОБА_3 міською радою та громадянином ОСОБА_4

Також слід зобовязати ОСОБА_4 повернути територіальній громаді м. Чернівці в особі ОСОБА_3 міської ради земельну ділянку площею 0,3013 га за кадастровим номером :42:004:0092, яка знаходиться за адресою: провулок Селезнівський, 3, м. Чернівці.

Відповідно до ст. 141 ч.1 та ч.2 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 4800 гривень судового збору, які є документально підтвердженими.

Керуючись ст.14 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 9, 10, 17, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 8, 18, 20, 21, 39, 40, 96, 121, 123, 125, 134-136 ЗК України, ст.ст. 21, 215, 377, 393 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-284, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги прокурора м. Чернівці до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення сесії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п. 36 рішення 7 сесії ОСОБА_3 міської ради VІІ скликання № 253 від 26.05.2016 р. в частині затвердження проекту відведення та надання ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) земельної ділянки площею 0,3013 га в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01) без права будівництва (кадастровий номер :42:004:0092), яка знаходиться за адресою: провулок Селезнівський, 3, м. Чернівці.

Визнати недійсним договір оренди землі від 29.06.2016 року №10129, укладений ОСОБА_3 міською радою та громадянином ОСОБА_4

Зобовязати ОСОБА_4 повернути територіальній громаді м. Чернівці в особі ОСОБА_3 міської ради земельну ділянку площею 0,3013 га за кадастровим номером :42:004:0092, яка знаходиться за адресою: провулок Селезнівський, 3, м. Чернівці.

Стягнути з міського бюджету ОСОБА_3 міської ради на користь ОСОБА_3 місцевої прокуратури судовий збір в сумі 2400 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 місцевої прокуратури судовий збір в сумі 2400 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Садгірський районний суд м.Чернівців.

Рішення виготовлено у повному обсязі 29.12.2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_13