Провадження № 2/161/4632/18
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінська С.С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Аналогічні положення містилися також в п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, що діяла на момент предявлення позовної заяви.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

За таких обставин, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Тому позивачу слід визначити дійсну вартість оспорюваного майна, пред'явити суду підтверджуючі про це документи та сплатити відповідну суму судового збору.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001р. звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Таким чином, позивач, відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна).

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто не менше 704,80 грн. та не більше 8810,00 грн.

Слід зазначити, що позивач зазначає, що власником спірної квартири є ОСОБА_3, який нею до участі в розгляді справи не залучений, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обовязки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне залишити дану заяву без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом 10-ти днів з дня отримання ним копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у зазначений судом строк заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська