Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/591/18
№ 2/733/313/18
Рішення

Іменем України

"11" жовтня 2018 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради Чернігівської області про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про тлумачення заповіту, вказуючи на те, що 19 січня 2017 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,29 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026789, виданого 30 грудня 2004 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29 жовтня 2004 року за № 582, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 84, що належала ОСОБА_2. Але за життя останній склав заповіт, посвідчений 20 травня 2014 року секретарем Ступаківської сільською радою Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого № 32, яким заповів належне право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,29 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026789, виданим 30 грудня 2004 року Ічнянською районною державною адміністрацією, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті спадкодавця позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду, оскільки заповіт містить не уточнені та суперечливі дані, які ускладнюють розуміння останньої волі заповідача. Складаючи заповіт, заповідач зробив розпорядження відносно земельної частки (паю), а не відносно земельної ділянки, розташованої на території Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,29 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026789, виданого 30 грудня 2004 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29 жовтня 2004 року за № 582, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 84. В звязку з чим позивач звернувся до суду та просить розтлумачити вищевказаний заповіт, вказавши, що заповідач, складаючи заповіт стосовно спадкового майна, мав на увазі не земельну частку (пай), а земельну ділянку.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Ічнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 19 січня 2017 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,29 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026789, виданого 30 грудня 2004 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29 жовтня 2004 року за № 582, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 84, що належала ОСОБА_2 (а.с.5).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 20 травня 2014 року секретарем Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 32, яким заповів належне право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,29 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026789, виданим 30 грудня 2004 року Ічнянською районною державною адміністрацією, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду, оскільки заповіт містить не уточнені та суперечливі дані, які ускладнюють розуміння останньої волі заповідача.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у звязку з чим необхідно уточнити його зміст.

Правила, за якими має здійснюватися тлумачення правочину, закріплені у частинах 3, 4 ст. 213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з'ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Встановлений статтею 213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення заповіту, не є вичерпним.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства оцінюється судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

Як зазначено вище, заповіт ОСОБА_2 складено 20 травня 2014 року. На час написання заповіту останній був власником земельної ділянки площею 4,29 га, розташованої на території Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026789, виданого 30 грудня 2004 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29 жовтня 2004 року за № 582 (а.с.5).

У зв'язку з цим, дослідивши та проаналізувавши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 у своєму заповіті заповідав саме вищевказану земельну ділянку, а не земельну частку (пай).

Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 247,259, 265, 268, 273, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 213, 1256 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_2, посвідченого 20 травня 2014 року секретарем Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 32 таким чином: «земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ступаківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,29 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026789, виданого 30 грудня 2004 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 29 жовтня 2004 року за № 582, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 84, заповідаю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш