Справа № 675/837/17
Провадження № 2/675/17/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивачів адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника відповідачки адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, мотивуючи це тим, що згідно договору дарування житлового будинку від 20 липня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 прийняли в дар в рівних долях житловий будинок з господарськими спорудами, металеву сітчасту та штахетну загорожі, земельну ділянку, розташовані за адресою с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Горинська, 10. Позивачі посилаються на те, що у 2013 році ОСОБА_1 встановив паркан (загорожу) між своїм господарством та суміжним господарством ОСОБА_3 на ділянках, де він відсутній, та поновив вже існуючий. Під час встановлення та відновлення огорожі ОСОБА_8 висловлювала своє невдоволення місцем розташування паркану і активно заважала його встановленню. Після пожежі у житловому будинку 06 травня 2016 року позивачі переїхали проживати до м. Славути. 05 січня 2017 року із телефонного повідомлення позивачі довідались про незаконний демонтаж паркану ОСОБА_3, М. В. та ОСОБА_9 таких обставин позивачі просять відшкодувати їм матеріальну шкоду, заподіяну незаконним демонтажем паркану та судові витрати.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2017 року до участі в справі залучено співвідповідачку ОСОБА_8

05 жовтня 2018 року позивачі подали до суду уточнення позовних вимог, згідно яких просять стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 майнову шкоду, заподіяну незаконним демонтажем паркану, в сумі 5050 грн. та судові витрати, які полягають у сплаченому судовому зборі, витратах на професійну правничу допомогу, витратах, повязаних із залученням експерта та проведенням експертиз.

Позивач ОСОБА_1, представник позивачів адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали.

Позивачка ОСОБА_6 у судове засідання не зявилась.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Представник відповідачки ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Відповідачка ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася.

Допитавши сторони, свідка, експертів, перевіривши матеріали справи, матеріали проведеної Ізяславським ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області перевірки за заявою ОСОБА_1 (висновок № 17 від 11 січня 2017 року), суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Провадження у справі відкрите ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області 29 травня 2017 року.

Згідно ст. 8 ОСОБА_10 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_10 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_10 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_10 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_10 України гарантується.

Ст. 19 ОСОБА_10 України декларує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_10 та законами України.

ОСОБА_9 вимогами ст. 41 ОСОБА_10 України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Будинок № 10 по вул. Горинській у с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, зокрема, і металева сітчаста загорожа, належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відповідно до договору дарування житлового будинку від 20 липня 2004 року, що підтверджується відповідним договором дарування, копія якого додана до матеріалів справи. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована у с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області по вул. Горинській, 10, належить на праві власності ОСОБА_6 відповідно до договору дарування земельної ділянки від 28 грудня 2005 року, що підтверджується відповідним договором дарування, копія якого додана до матеріалів справи. Відповідно, загорожа з металевої сітки на металевих стовпах, довжиною 29 погонних метрів та загорожа з металевої сітки на деревяних стовпах, довжиною 20 погонних метрів належить ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що стверджував позивач та його представник. Сам ОСОБА_1 зазначає, що у 2013 році особисто встановлював огорожу по попередньо визначеній межі. Вказані обставини не заперечувались відповідачами, жодних доказів, які б спростовували вказані обставини суду надано не було.

05 січня 2017 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про пошкодження огорожі (паркану), що підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, копія якого знаходиться у матеріалах проведеної Ізяславським ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області перевірки за заявою ОСОБА_1 (висновок № 17 від 11 січня 2017 року).

Сам позивач ОСОБА_1 та його представник послалися на те, що про факт демонтажу огорожі позивачі довідались зі слів сусідки, зокрема, осіб, які проводили демонтаж огорожі, назвала ОСОБА_11

Допитана в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що особисто бачила, як ОСОБА_3, М. В. та К. П. демонтували загорожу позивачів: «болгаркою» зрізали стовпчики, на яких трималась металева сітка, металеву сітку скрутили та покинули на городі позивачів.

Відповідачі та їх представники покази свідка ОСОБА_11 вважать неправдивими, однак жодних доказів, які б спростовували покази свідка ОСОБА_11, суду не надали. На момент розгляду справи відповідачі не звертались до відповідних правоохоронних органів з заявами про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з приводу надання ОСОБА_11 суду неправдивих свідчень, що підтвердили самі відповідачі та їх представники. Натомість у письмових запереченнях, наданих суду відповідачем ОСОБА_3, відповідач зазначив, що демонтаж огорожі позивачів проводила ОСОБА_8

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У судовому засіданні відповідачі та їх представники стверджували, що демонтаж огорожі позивачів не проводили, однак жодних доказів на підтвердження своїх доводів суду не надали. Разом з тим, відповідачі та їх представники зазначали, що позивачі незаконно встановили загорожу на земельній ділянці, яка ОСОБА_1 та В. Й. не належать. ОСОБА_8 та їх представники послались на наявність між сторонами спору щодо меж суміжних земельних ділянок між позивачами та відповідачами, на підтвердження чого надали суду копії рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Відповідно до поданих відповідачами рішень 22 серпня 2012 року Ізяславським районним судом Хмельницької області винесене рішення (справа № 2207/6053/11, провадження № 2/2207/108/2012), яким відмовлено за безпідставністю у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 та Радошівської сільської ради про визнання незаконним та скасування акту обміру земельної ділянки ОСОБА_6 зі сторони вул. Горинської с. Радошівка та зобовязання відповідачів не чинити перешкод у здійсненні права власності на майно і встановленні огорожі на належній їй земельній ділянці по вул. Горинській, 10, в с. Радошівка, та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та визнання недійсним кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_6 Вказане рішення набрало законної сили, не було скасоване або змінене рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій. Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні вказували, що у 2013 році під час облаштування нової та лагодження існуючої загорожі ОСОБА_8 висловлювала своє невдоволення та чинила активні дії, перешкоджаючи проведенню відповідних робіт. Вказаний факт не заперечувала сама ОСОБА_8

Відповідно до висновків земельно-технічної експертизи № 07-107/17 від 14 лютого 2018 року, призначеної судом за клопотанням позивачів, межі земельної ділянки, розташованої за адресою с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Горинська, 10, яка належить ОСОБА_6 не відповідають фактичному використанню та накладаються на суміжні земельні ділянки користувачів ОСОБА_13, ОСОБА_12, суміжна земельна ділянка, що знаходиться у користуванні ОСОБА_12, не приватизована і не сформована, тому встановити на чиїй земельній ділянці був розташований зруйнований паркан не виявилось можливим. Разом з тим, у вказаних висновках зазначено, що для забезпечення дотримання ДБН 360-92** «Планування забудови міських і сільських поселень» при формуванні суміжної земельної ділянки, що належить ОСОБА_12, та коригуванню земельної ділянки по вул. Горинській, 10, в с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, необхідно межу між цими ділянками встановити на відстані 1,0 м від стіни житлового будинку власника ОСОБА_6, що відповідає місцю розташування зруйнованого паркану (огорожі). Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_14 беззаперечно зазначив, що зруйнований паркан (огорожа) була встановлена з дотриманням відповідних вимог ДБН.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі не довели, що шкода завдана позивачам не з їх вини, що їх дії були законними. ОСОБА_9 таких обставин суд приходить до переконливого висновку, що завдана шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

ОСОБА_9 вимогами ч. 1 ст. 1190 Цивільного Кодексу особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідачі не надали суду жодних доказів, які б спростовували участь будь-кого з відповідачів у проведенні незаконного демонтажу огорожі ОСОБА_6, відтак суд вважає, що відповідачі мають нести солідарну відповідальність за завдану позивачам шкоду.

Визначаючи розмір завданої шкоди суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать, зокрема, фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами.

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У цьому Законі:

майном, яке може оцінюватися, вважаються, крім іншого, об'єкти в матеріальній формі;

незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

ОСОБА_9 вимогами ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначені випадки проведення оцінки майна: оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, серед іншого, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

При цьому Приватне підприємство «Ізяслав-експерт» відповідно до сертифікату № 496/16 від 02 липня 2016 року являється субєктом оціночної діяльності, якому дозволена оцінка обєктів у матеріальній формі, оцінювач має відповідне кваліфікаційне свідоцтво, відтак суд приходить до висновку, що висновки Приватного підприємства «Ізяслав-експерт» про вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, являються належними та допустимими доказами для встановлення розміру завданої шкоди.

Приватне підприємство «Ізяслав-експерт» на замовлення ОСОБА_1 провело визначення вартості матеріального збитку, про що складено відповідний висновок 19 січня 2017 року. При дослідженні вказаного висновку у судовому засіданні та допиті оцінювача ОСОБА_15 у судовому засіданні було встановлено, що при проведенні визначення вартості матеріального збитку не було враховано, що залишились деталі огорожі, які можуть бути придатні для повторного використання.

З метою усунення невідповідностей висновків обєктивним обставинам та визначення матеріального збитку з урахуванням наявних елементів демонтованої огорожі на замовлення ОСОБА_1 Приватним підприємство «Ізяслав-експерт» 18 липня 2018 року та 27 вересня 2018 року складені додатки до висновку 19 січня 2017 року, у яких сума матеріального збитку визначена з урахуванням зазначених обставин.

Оскільки при визначенні розміру збитку застосовувався витратний підхід з урахуванням всіх видів зносу в комплексі з порівняльним підходом, на момент розгляду справи огорожа не відновлена, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру збитку в цінах часу розгляду справи.

Відповідачі не були згідні з розміром завданої шкоди, проте не надали суду жодних доказів, які б спростовували розмір шкоди, визначений Приватним підприємством «Ізяслав-експерт», про призначення товарознавчої експертизи не клопотали.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачі правомірно вимагають відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5050 грн.

Поняття, види, порядок відшкодування судових витрат регламентується главою 8 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

ОСОБА_9 вимогами ч. 1 ст. 141Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви позивачами був сплачений судовий збір в сумі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (стор. 1 том 1 справи).

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи вказане, зважаючи на те, що ОСОБА_8 являється інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується наданими суду адвокатом ОСОБА_5 копіями пенсійного посвідчення та довідки МСЕ № 282101 від 01 жовтня 1996 року, суд знаходить, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_9 викладених обставин суд приходить до висновку, що сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141, ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 137Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Витрати позивачів на правничу допомогу адвоката становлять 3000 грн., що підтверджується умовами доданих до матеріалів справи договорів про надання правової допомоги від 16 червня 2017 року, додатку до договору, описом наданих послуг, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 07 липня 2018 року про оплату послуг адвоката.

ОСОБА_9 викладених обставин суд приходить до висновку, що сплачена позивачами сума витрат на правничу допомогу адвоката підлягає відшкодуванню відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в рівних частках.

Згідно вимог ч. ч. 3, 6 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України експерт, спеціаліст отримують винагороду за виконану роботу, повязану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обовязків; розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Витрати, повязані із залученням (викликом) експертів, спеціалістів становлять: 6000 грн. розмір витрат на підготовку висновку земельно-технічної експертизи, 1000 грн. оплата роботи спеціаліста по проведенню винесення в натурі меж земельної ділянки, 1100 грн. розмір витрат на підготовку висновку про оцінку майна Приватним підприємством «Ізяслав-експерт», 446 грн. витрати експерта, повязані з явкою до суду. Вказані витрати підтверджуються наданими суду договором № 07-107/17 про проведення судової інженерно-технічної експертизи від 29 листопада 2017 року (стор. 202 том 1 справи), договором № 577 на проведення робіт із землеустрою від 26 грудня 2017 року та актом приймання-передачі робіт згідно договору (стор. 200-201том 1 справи), розрахунком витрат судового експерта (стор. 219 том 1 справи), квитанціями про оплату (стор. 203, 232 том 1 справи, стор. 27 том 2 справи).

ОСОБА_9 викладених обставин суд приходить до висновку, що сплачені позивачами суми витрат, повязаних із залученням (викликом) експертів, спеціалістів, підлягають відшкодуванню відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в рівних частках.

Керуючись ОСОБА_10 України, ст. ст. 15, 16, 1166, 1190 ЦК України, Законами України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Про судовий збір», ст.ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 137, 139, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки м. Славута Хмельницької області, вул. Козацька, 46а/84) до ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницької області 21 жовтня 1995 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, НОМЕР_6, виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницької області 13 травня 2011 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, жительки с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Горинська, 12) про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_6 5050 грн. майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_6 4168 грн. 67 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_6 4168 грн. 67 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_6 3848 грн. 67 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27 грудня 2018 року.

Суддя: О. С. Янішевська