РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1103/18

Провадження № 2-о/700/50/18

26 грудня 2018 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/1103/18 провадження № 2-о/700/50/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Лисянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту народження дитини,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини.

Вказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є матір'ю новонародженої дитини ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Луганськ. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Звернувшись до Лисянського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області за місцем проживання матері чоловіка щодо реєстрації народження дитини, заявнику відмовлено у зв'язку з тим, що на підтвердження факту народження дитини заявником пред'явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження.

Заявник в судове засідання не з'явилася.

Представник заінтересованої особи - Лисянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у судове засідання не з'явився.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_1 є матір'ю новонародженої дитини ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Луганськ, Україна. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України.

Лисянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо реєстрації народження дитини ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з тим, що на підтвердження факту народження дитини заявником пред'явлений документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить відмова у проведенні державної реєстрації народження від 08 грудня 2018 року №01/16.18-05.05.13, копія якої наявна в матеріалах справи.

Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження №850, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 Луганською Республіканською клінічною лікарнею «перинатальний центр» так званої Луганської Народної Республіки.

Батько дитини: громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1, виданий 19 березня 1996 року Лисянським РВ УМВС України в Черкаські області, мати дитини громадянка України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 28 травня 2003 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч. 1 ст.44 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст..18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження дитини документів, які видані органами та установами, що знаходяться на окупованій території України, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 77, 78 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першоїстатті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення юридичного факту необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чиномне легітимізує таку владу.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку ст. 315 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження його дитини, виданого державним органом України.

Відповідно до ст.317 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Керуючись: ст.ст. 12, 13, 18, 258, 263, 265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України,ст. 144 СК України,Закону України «Про громадянство України»,Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Лисянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження, дитини чоловічої статі ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження АДРЕСА_1, Держава Україна; батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, зареєстроване місце проживання України, АДРЕСА_1; мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, українка, зареєстроване місце проживання України, АДРЕСА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб