н/п 2/490/2537/2018 Справа № 490/4515/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.

за участю секретаря - Янкевич В.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Попович Драгана про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивачка посилається на те,що сімейне життя між сторонами не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено, подружні стосунки сторонами не підтримуються. Суперечок про поділ майна та спільних дітей позивач та відповідач не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї не можливі.

Ухвалою суду від 09.07.2018 року позовну заяву прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 14.08.2018 року.

Позивач просила розглянути справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги, про що подала адресовану суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи.

Окрім того, позивачем надано до суду Апостиль, датований 25.06.2018 року, засвідчений Milenko Milekic, в державі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Апостилем засвідчена заява відповідача про надання згоди на припинення шлюбу з позивачкою та розгляд цього питання у його відсутність.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі ст. ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.11.2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського мыського управління юстиції (актовий запис № 1159). Свідоцтво про шлюб І - ФП № 098110. З даного свідоцтва вбачається, що відповідач є громадянином ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Однією сім'єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені, діти від даного шлюбу також відсутні.

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред'явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» , правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» п. 1 Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Вищевикладене означає, що розірвання шлюбу в Україні не залежить від громадянства подружжя і буде здійснюватися на підставах і в порядку, передбачених Гл. 11 СК.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст. 51 Конституції України, ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81,200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Попович Драгана про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та Попович Драган , зареєстрований 26.11.2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис № 1159).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 19.09.2018 року

Суддя: Н.П. Черенкова