Справа № 369/7872/18
Провадження № 2/369/3042/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Раситюк М.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 15 вересня 2017 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 в Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. Проте шлюбне життя не склалось і з листопада 2017 року вони з відповідачем проживають окремо. 14 лютого 2018 року шлюб між ними розірвано. 08 червня 2018 року у них народився син ОСОБА_3, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не цікавився її станом, перебігом вагітності, ні фінансової ні матеріальної підтримки не надає, життям дитини не цікавиться. Таким чином, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати дитину. Відповідач витрачає кошти на власні потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Зі слів відповідача їй стало відомо, що останній працює в ТОВ «Будівельна компанія «Баланс». Вказує, що вона на даний час є тимчасово непрацездатною, оскільки доглядає за дитиною. Окрім того, ОСОБА_2 ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Тому просила суд стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, с.ПП Борщагівка, вул. Івано-Франківська, 7, ІПН: НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 3000 грн щомісяця, починаючи з 04.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, с.ПП Борщагівка, вул. Івано-Франківська, 7, ІПН: НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 3000 грн щомісяця, починаючи з 04.07.2018 року до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, трьохрічного віку.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

12 вересня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не працевлаштований, офіційного заробітку не отримує. Разом з тим, розуміє свій обовязок щодо сплати аліментів, тому заявлена сума аліментів є непосильною для нього. Крім того, повідомив, що не має у власності рухомого чи нерухомого майна, проживає з батьками. Максимальна грошова сума аліментів, яку може надавати на утримання сина складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку платника аліментів. Відносно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку заперечував та просив суд відмовити в цій частині позову. Окрім того, просив суд врахувати ту обставину , що на його утриманні перебуває донька від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання якої також сплачує аліменти. Звернув увагу, що на сьогоднішній день його працездатність обмежена, оскільки в результаті нещасного випадку, він отримав опіки полумям І-ІІ ступеня.

У судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі. Просила суд задовольнити позов.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Просив суд задовольнити позов в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді справи судом встановлено, що 15 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БК №393881.

14 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-ОК №113756.

Від сумісного проживання у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про його народження серія І-БК №610251.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 27 червня 2018 року №735 вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: с.ПП Борщагівка, вул. Івано-Франківська, буд. 7 разом із нею за вищезазначеною адресою проживає та знаходиться на її утриманні син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач є працездатним, відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.

Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з ОСОБА_2 та доказів щодо утримання інших дітей суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Разом з тим статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи та виходячи з матеріального становища сторін, обов'язку утримувати дитини, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1500,00 щомісяця, починаючи з 04.07.2018 року - дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей такого віку (для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч.2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У розумінні ч.2 ст.84 СК України позивачка має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги від чоловіка, а останній може надавати таку допомогу. Доказів в спростування зазначеного суду не надано.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, оскільки відповідач ОСОБА_2 належним чином сім`ю не забезпечує, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину, а тому суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Підлягає до стягнення з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, с.ПП Борщагівка, вул. Івано-Франківська, 7, ІПН: НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1500 грн ( одна тисяча пятсот грн.) щомісяця, починаючи з 04.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, с.ПП Борщагівка, вул. Івано-Франківська, 7, ІПН: НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн ( одна тисяча пятсот грн.) щомісяця, починаючи з 04.07.2018 року до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, трьохрічного віку.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704,80 грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 жовтня 2018.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Дубас Т.В.