АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5131/2018
У Х В А Л А

10 вересня 2018 року м. Київ

справа № 755/26414/13-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», яка подана генеральним директором ОСОБА_2, про внесення виправлень до постанови Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,

встановив:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження - задоволено частково.

Замінено сторону стягувача по виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року по цивільній справі № 755/26414/13-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Нафтогазобладнання» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо боржника ТОВ «Нафтогазобладнання».

У задоволенні вимог заяви щодо боржника ОСОБА_2 - відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

31 серпня 2018 року генеральний директор ТОВ «Нафтогазобладнання» - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить видати ухвалу, яка відповідає вимогам виконавчого документа з зазначенням повного найменування, адреси та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», якого було замінено на правонаступника ОСОБА_3

Заяву розглянуто апеляційним судом відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстави для внесення виправлень до постанови відсутні.

Частиною 1 ст. 269 ЦПК України встановлено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Звертаючись до суду із заявою про внесення виправлень, ОСОБА_2 посилаючись на ч.ч. 3, 7 ст. 431 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» просить видати ухвалу, яка відповідає вимогам виконавчого документа, а саме: зазначити повне найменування, адресу та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб щодо Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», якого було замінено на правонаступника ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду, є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частиною 4 ст. 431 ЦПК України встановлено, що протягом п'яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.

Відповідно до ч. 7 ст. 431 ЦПК України, у разі заміни сторони виконавчого провадження суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, помилку, допущену при оформленні чи видачі виконавчого листа, може виправити суд, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п.17.2 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (в тому числі виправлення помилки у виконавчому документі, заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року залишено без змін ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року, якою замінено сторону стягувача по виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Нафтогазобладнання» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо боржника ТОВ «Нафтогазобладнання».

Враховуючи, що звернення до виконання судового рішення здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції; апеляційним судом не приймалось нове судове рішення, постанова Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року про залишення без змін ухвали суду першої інстанції від 12 квітня 2018 року про заміну сторони стягувача його правонаступником не є виконавчим документом; неточностей чи описок у постанові Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року не допущено, тому підстави для винесення ухвали про внесення виправлень до постанови апеляційного суду та зазначення у постанові реквізитів виконавчого документа - відсутні, отже, у задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 269, 431 ЦПК України, пунктом 3 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктом 8 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року), суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», яка подана генеральним директором ОСОБА_2, про внесення виправлень до постанови Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.